Справа № 134/114/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2022 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 322414 від 21 січня 2022 року, ОСОБА_1 21 січня 2022 року о 23 год. 10 хв. на автодорозі Т-02-02 на відрізку автодороги Городківка - Крижопіль керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі, під час зупинки було встановлено, що водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що 21 січня 2022 року був зі своєї дружиною та її сином в гостях, коли вони поверталися додому його дружина ОСОБА_2 сіла за кермо автомобіля, оскільки він вживав алкогольні напої, а дружина була твереза. Він сидів на задньому сидінні автомобіля поряд із сином дружини. Їх зупинили працівники поліції, які безпідставно почали вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, стверджуючи, що саме він керував автомобілем і після зупинки переліз з водійського сидіння на заднє сидіння автомобіля. Він одразу зателефонував на 102, щоб повідомити про неправомірні дії з боку працівників поліції. Оскільки автомобілем він не керував, тому відповідно і не зобов`язаний був проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , дала покази про те, що 21 січня 2022 року вона зі своїм чоловіком та дитиною були в гостях. Її чоловік вживав спиртні напої, тому коли вони поверталися додому вона сіла за кермо автомобіля. Коли їх спинили працівники поліції саме вона керувала автомобілем, її чоловік перебував на задньому сидінні разом з дитиною. Працівники поліції почали вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, вказавши, що автомобілем не керував, після чого почав телефонувати на 102, щоб повідомити про дану подію. Вона розхвилювалася, тому не втручалася в розмову чоловіка та працівників поліції, просто стояла поруч.

Оцінюючі встановлені факти, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, та п. 7 Розділу І, п. п. 1, 2, 6 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 9.11.2015 року № 142/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року № 1413/27858, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу, за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І вказаної Інструкції на місці зупинки транспортного засобу здійснює поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом в присутності двох свідків; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час перегляду долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , не зафіксовано, про що останній неодноразово пояснював працівникам поліції. Коли працівники поліції після зупинки автомобіля підійшли до нього за кермом перебувала ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні.

Надаючи аналіз поясненням ОСОБА_1 у судовому засіданні, суд зазначає, що вони були послідовними, повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2 та жодним чином не спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено, що доказів того, що ОСОБА_1 21 січня 2022 року о 23 год. 10 хв. на автодорозі Т-02-02 на відрізку автодороги Городківка - Крижопіль керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , не здобуто.

Обов`язок щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння має особа, яка керує транспортним засобом, тобто транспортний засіб має рухатися, переміщуватися, а особа керує його рухом, переміщенням.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але ця відмова не є неправомірною, оскільки відсутні докази керування ним транспортним засобом. ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції та в судовому засіданні заперечив факт керування ним транспортним засобом, вказував, що дружина керувала автомобілем.

За таких підстав, не можливо однозначно встановити наявність вини в діях ОСОБА_1 за відсутності у справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд також враховує, що протокол про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП, - є лише доказом у справі, що у сукупності із іншими доказами, відповідно до ст. 252 КУпАП, підлягає оцінці, яка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності.

Досліджені в судовому засіданні докази та обставини справи не дають можливість встановити, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин дійсно керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки немає належних доказів підтвердження факту керування ним даним транспортним засобом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, в силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі даних матеріалів справи та провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя