КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 376/1586/21
№ апеляційного провадження: 33/824/923/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша Владислава Андрійовича на постанову Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року, винесену під головуванням судді Коваленко М.О., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, 17 січня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Добош В.А. засобами поштового зв`язку направив до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначено, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою, постановленою з істотним порушенням вимог чинного законодавства.

Посилався на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, мотивувавши доводи постанови лише відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, відхиливши доводи захисника, як такі, що спростовуються відеозаписом з вищезазначеної нагрудної камери.

Зазначив, що суд першої інстанції неповно та не об`єктивно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , оскільки описував дії даної особи, які відображені на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції, які відбувалися після зупинки транспортного засобу.

Крім того зазначив, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника та за наявності вмотивованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім цього, захисник ОСОБА_1 адвокат Добош В.А. просив поновити строк апеляційного оскарження постанови суду з тих підстав, що апеляційну скаргу спочатку було помилково подано до суду апеляційної інстанції, що призвело до порушення встановленого законом строку оскарження.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 та відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції (а.с. 1, 4, 6).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 437079 від 14.07.2021 року ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. в м. Сквира, Київської області по вул. Київській, 40 керував транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився, у зв`язку з чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення відсутня кваліфікуюча ознака повторності, що виключає правові підстави притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, підлягає врахуванню і та обставина, що кваліфікуючою ознакою правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо повторності дій протягом року є встановлення указаної обставини у постанові суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та за вчинене правопорушення накладено стягнення.

Проте з долученої до справи постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12.11.2021убачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, за вчинене правопорушення ОСОБА_1 покарання не поніс, а ця обставина також виключає висновки про наявність у його діях ознаки повторності.

За таких обставин, застосування ч. 2 ст. 130 КУпАП погіршуватиме становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності порівняно з пред`явленим обвинуваченням, у зв`язку з чим суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, у діях ОСОБА_1 вбачаються подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд вважає правильним кваліфікувати дії правопорушника саме за даною частину статті КУпАП, що не буде погіршувати становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та порушувати його право на пред`явлення справедливого обвинувачення.

Що стосується доведеності вини правопорушника, то суд враховує наступне.

Пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. по вул. Київській, 40 у м. Сквира, Київської області керував транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився.

Вина порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження у повному обсязі під час розгляду справи (а.с. 1, 4, 6).

Щодо посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша В.А. на розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника суд зазначає, що матеріали справи містять відповідне клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша В.А. про відкладення розгляду справи від 22.12.2021 у зв`язку з зайнятістю по іншій справі, проте до даного клопотання не долучено будь-яких доказів на підтвердження даної обставини. Крім того, аналогічні клопотання подавалися особою, яка притягується до адміністративної відповідальності чи його захисником , у зв`язку з чим районний суд переносив розгляд справи 22.09.2021, 06.10.2021, 08.11.2021 (а.с.16,21,26).

Щодо посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша В.А. на те, що суд першої інстанції описував дії даної особи, які відображені на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції, які відбувалися після зупинки транспортного засобу суд зазначає наступне.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Зазначення дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в момент вчинення та складання протоколу про таке адміністративне правопорушення повністю узгоджується з вимогами, які висуваються до оформлення процесуального документу у справі про адміністративне правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 437079 від 14.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції (а.с. 6)

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для їх скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, скаржником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене конкретні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови з ухваленням по справі нової постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Подане по справі клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що первинна апеляційна скарга була помилково направлена на адресу апеляційного суду в межах строку апеляційного оскарження, що вплинуло на строки подання апеляційної скарги в установленому законом порядку - через місцевий суд. Викладені у клопотанні обставини матеріалами справи підтверджено.

Зазначене дає підстави для висновку про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Добоша В.А. підлягає задоволенню, а строк апеляційного оскарження постанови Сквирського районного суду Київської обл. від 22.12.2021 - поновленню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша Владислава Андрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Добоша Владислава Андрійовича строк апеляційного оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Добоша Владислава Андрійовичазадовольнити частково.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 22 грудня 2021 року скасувати та постановити по справі нову постанову наступного змісту.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар