Провадження №: 3/752/844/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2022 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації - АДРЕСА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участю представника Ростопнюка В.О. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

01.05.2021 після опівночі з 30.04.2021 на 01.05.2021 у проміжок часу до 02:10 у м. Києві по вул. Саксаганського, 33/34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає ситуації, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що було зафіксовано шляхом відеозапису на нагрудну камеру співробітників Управління патрульної поліції у м. Києві, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, зо затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та видків руху також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ДПР 18 № 045656 від 01.05.2021, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 139 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376;

- відеозаписами з нагрудної камери співробітників Національної поліції, записані на лазерний диск, де зафільмовано момент обставини, що мали місце при встановленні події адміністративного правопорушення, момент оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 01.05.2021 серії ДПР 18 № 045656 особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія та його особистих пояснень (назвав себе та анкетні дані), йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що зі змістом зазначеного протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений і власноручно вніс до його банку власні пояснення, де вказав, що працівники поліції намагалися провести огляд з порушенням встановленої процедури.

На переконання суду (судді) установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Щодо процедури розгляду справи суд (суддя) зазначає, що ОСОБА_1 в судові засідання тривалий час не з`являвся, тоді як судом вживалися суттєві заходи для вручення йому повістки, вчинялися дії для встановлення його контактних даних, інформація про призначення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розміщувалася на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та була доступна для ознайомлення широким загалом. Після появи ОСОБА_1 в суді, йому, а у подальшому його захисникові було забезпечено реалізацію права на ознайомлення з матеріалами справи та на підготовку до судового розгляду.

22.09.2021 в судовому засідання представник ОСОБА_1 надав суду свої письмові заперечення у справі, відповідно до яких просив закрити провадження у справі. ОСОБА_1 підтримав правову позицію представника.

Проаналізувавши проголошені заперечення, що, серед іншого, стосувалися неправильного визначення підсудності справи, судом (суддею) було ухвалено постанову про повернення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 045656 від 01.05.2021, складеного відносно ОСОБА_1 та матеріалів, які надійшли разом з ним, до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції для спрямування до належного суду, з огляду на твердження представника ОСОБА_1 про те, що місцем вчинення інкримінованого його підзахисному правопорушення є територія Дніпровського району м. Києва (місце розташування Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" (м. Київ, вул. П. Запорожця, 20).

12.11.2021 Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Голосіївського районного суду міста Києва для розгляду.

Після повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Голосіївського районного суду міста Києва та призначення її до розгляду, ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Представник ОСОБА_1 не зміг повідомити суду причини неявки свого довірителя (підзахисного) до суду, не заперечив проти розгляду справи за його відсутністю, заявив письмове клопотання "про направлення розгляду справи за підсудністю" до Дніпровського районного суду міста Києва, а також про закриття провадження у справі з мотивів, що викладені у клопотанні від 24.01.2022 та письмових поясненнях від 24.01.2022.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин, враховуючи, що усні пояснення і правова позиція ОСОБА_1 по суті справи судом (суддею) була вислухана в судовому засіданні 22.09.2021, розгляд справи відбувся за його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Щодо доводів та обґрунтувань відносно направлення справи за підсудністю та закриття провадження у справі суд (суддя) зазначає, що вони уважні проаналізовані та відхилені як безпідставні (в частині підсудності) та як такі, що не спростовують подію і склад адміністративного правопорушення.

Стосовно вимог клопотання "про направлення розгляду справи за підсудністю" суд (суддя) зазначає, що намагання сторони захисту ОСОБА_1 домогтися передачі справи про адміністративне правопорушення для її розгляду в іншому суді вже отримали своє процесуальне втіленні - матеріали справи № 752/12315/21 перебували у Дніпровському районному суді міста Києва, проте були повернуті до Голосіївського районного суду міста Києва згідно з постановленим судовим рішенням, яке є мотивованим, зрозумілим і, до того ж набрало законної сили. Не зважаючи на відсутність у чинному КУпАП норми, які прямо забороняє спори між судами про підсудність суд (суддя) переконаний, що у даному разі безапеляційно підлягає застосуванню загальний принцип, притаманний всім галузям процесуального законодавства в України про недопустимість спорів між судами про підсудність. Також визначальним є і те, що передумовами для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2021 серії ДРП 18 № 054656 слугувала банкетна норма ст. 130 КУпАП, яка відсилає до іншого нормативно-правового акта - постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, якою затверджені Правила дорожнього руху України і стосувалися вони керування транспортним засобом водієм, у якого уповноваженою особою виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у Голосіївському, а не Деснянському районі міста Києва.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП унормовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Враховуючи зазначене, клопотання від 24.01.2022 клопотання "про направлення розгляду справи за підсудністю" відхиляється.

Щодо заперечень по суті справи, які зводяться до порушення процедури оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП (не проведено огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів; не видано направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, не відібрані зразки біологічного середовища для проведення лабораторних досліджень) та порушення особистих прав ОСОБА_1 (вимога лікаря-жінки роздягнутися), суд (суддя) зазначає, що заперечення сторони захисту в цій частині не є такими, що доводять наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Певні твердження сторони захисту не співвідносяться одне з одним. Зокрема представник доводив суду безальтернативність обов`язку співробітників поліції на проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння виключно на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, і, у той же час зауважував на те, що у закладі охорони здоров`я у ОСОБА_1 не відібрано зразки біологічного матеріалу для здійснення лабораторних досліджень. При цьому, оцінку поведінки ОСОБА_1 як на місці зупинки, так і у приміщенні Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія", стороною захисту, окрім посилання на хвилювання водія, не надано.

Досліджені відеозаписи охоплюють момент того як співробітники поліції спілкуються з водієм ОСОБА_1 поблизу зупиненого автомобіля Toyota, дізнаються чи погоджується кермувальник пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарня-нарколога, на неодноразові запитання ОСОБА_1 надає нечіткі, непослідовні відповіді, не може стверджено визначитися зі своєю позицією, ОСОБА_1 все ж таки доставляють до уповноваженого закладу охорони здоров`я, де його поведінка не свідчить про намір повноцінного проходження огляду, адже вимоги лікаря-нарколога ним не виконуються.

Проаналізувавши висловлювання, зафіксовані відеозаписами та дії співробітників поліції, суд (суддя) вбачає факт недотримання процедури оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та, відповідно, порушення його права і інтересів, зважаючи на таке.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як унормовано у ч. 2-4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

За приписами п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735 слідує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язково проводяться лабораторні дослідження.

Станом на момент оформлення відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП та на час розгляду справи у суді загальновідомим є той факт, що у розпорядженні співробітників поліції у м. Києві відсутнє необхідне обладнання, яке дозволяє провести лабораторні дослідження зразків біологічного середовища особи, у якої виявлено ознаки наркотичного сп`яніння для встановлення факту перебування водія під впливом наркотичних засобів та відповідного лікарського діагнозу безпосередньо на місці зупинки. А тому, у ситуації, яка мала місце відносно ОСОБА_1 логічним було проведення його огляду на стан сп`яніння в уповноваженому місцевою владою закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим його і було доставлено до відповідного закладу, а тому заперечення сторони захисту у цій частині відхиляються.

Отже, поліцейський вправі пред`явити водієві транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані цього сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Заперечення сторони захисту щодо посилань на ненадання співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення про проходження огляду як підставу вважати незаконним проведений огляд на стан сп`яніння, відхиляються адже, на переконання суду (судді) з мотивів і аналізу підзаконного нормативного акта, що викладені вище, у даному разі видача направлення водієві не є доцільною дією, адже його було доставлено до закладу охорони здоров`я.

Пунктом "а" п. 2.9 постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху" (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху) установлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У продовження зазначеного вище суд (суддя) зазначає, що виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Перебуваючи у приміщенні Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" ОСОБА_1 не довів своєю поведінкою та висловлюваннями дійсного наміру пройти огляд у лікарня, фактично ухиляючись від прямих відповідей на виконання вимог медичного працівника, а тому на переконання суду (судді) співробітники Національної поліції України правомірно оцінили його висловлювання як відмову від проходження такого огляду.

У проголошених ОСОБА_1 висловлюваннях, якими він мотивує відсутність підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння суд (суддя) не вбачає обставини, які б підпадали під ознаки ст. 17 КУпАП, зокрема вчинення дій в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або стані неосудності. Також враховано, що будь-який доказів, які б доводили об`єктність причин, що унеможливили проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не надано, клопотання про витребування доказів не заявлено. Поведінку ОСОБА_1 на місці зупинки та оформлення протоколу суд (суддя) оцінює як свідомі, цілеспрямовані дії з фактичного ухилення від проходження медичного огляду.

При цьому, суд (суддя) враховує, що ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Тобто, суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння також є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

22.09.2021 в судовому засіданні ОСОБА_1 на запитання суду не надав чіткої відповіді стосовно наявності обставин, які б унеможливлювали проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння і виконання вимог лікаря. Щодо зауважень представника відносно того, що вимога оголити певні частини тіла (руки) прозвучало від лікаря жінки, а не чоловіка, не повинно сприйматися порушенням особистих прав ОСОБА_1 як громадянина, адже надання медичної допомоги в Україні, а так само і проходження оглядів у лікарів іншої статі не забороняється. У даному разі проходження огляду у закладі охорони здоров`я не було зумовлено наявністю у ОСОБА_1 приватноправової угоди з медичним закладом можливістю вибору лікарня, а іншою процедурою, що обумовлена нормами імперативного характеру.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржено дії чи бездіяльність співробітників поліції з приводу обставин складання протоколу від 01.05.2021, до суду станом на час розгляду справи не надходило.

Щодо решти можливих непроаналізованих заперечень сторони захисту суд (суддя) зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022).

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко