КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року м. Київ

Справа №760/27030/21

Апеляційне провадження №33/824/60/2022

Київський апеляційний суд в складі судді Соколової В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року за матеріалами, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В

З протоколу №3219/10000/21 про порушення митних правил від 19 вересня 2021 року, вбачається, що 19 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_2 , яка прибула з Великобританії до України, літаком а/к «Міжнародні авіалінії України», рейсом №PS 112, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

При усному опитуванні було встановлено, що пасажир ОСОБА_2 , переміщує готівку, зі злів пасажира в межах дозволеного. Зазначена громадянка була запрошена до оглядової кімнати, під час митного огляду жіночої сумки (ручна поклажа), було виявлено 9430 (дев`ять тисяч чотириста тридцять) фунтів стерлінгів. Пасажира було пропущено через митний кордон 8500 фунтів стерлінгів, що по курсу НБУ становить еквівалент 9990 євро.

Пасажир ОСОБА_2 , митної декларації не заповнювала, з приводу декларування валютних цінностей до інспекторів митниці не зверталась, самостійно обрала форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор» чим засвідчила про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, або підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Враховуючи викладене, митний орган прийшов до висновку, що своїми діями пасажир ОСОБА_2 порушила встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари, на які законодавством України встановлені обмеження.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого (передбачених) ст. 471 Митного кодексу України.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року визнано Громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий органом 8069, визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Застосовано до громадянки України ОСОБА_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №3219/10000/21 від 19 вересня 2021 року, грошові кошти в розмірі 930 фунтів стерлінгів, повернуто громадянці України ОСОБА_2 .

Не погодилась із вказаною постановою Київська митниця Державної митної служби, її представником подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2021 року змінити, застосувати додатково до громадянки України ОСОБА_1 стягнення у вигляді конфіскації затриманої по справі валюти, а саме: 930 фунтів стерлінгів.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що під час судового засідання не встановлено будь- яких даних про те, що конфіскація валюти у розмірі 930 фунтів стерлінгів, що за курсом НБУ на день вчинення правопорушення становить 34286,68 грн буде для ОСОБА_1 «надмірним індивідуальним тягарем». Співвідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти дають підстави вважати, що застосування положень санкції ст. 471 МК України щодо конфіскації вищевказаної валюти не порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Посилання Солом`янського районного суду м. Києва на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необгрунтованим, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішеннями Європейського Суду з прав людини не встановлено.

Натомість, у пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон України, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, що відповідає загальним інтересам суспільства.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу»/ дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу (рішення від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення.

Європейський суд з прав людини вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з'ясованих обставин і фактів.

Згідно ст.ст. 486, 487 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 471 МК України.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ч.2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору - «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 366 МК України громадянин, який переміщує товари через митний кордон самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

При цьому перетин особою (громадянином), що переміщує товари через митний кордон - «зеленої лінії», згідно положень Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03 серпня 2018 року «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю особою (громадянином) обрано «зелений коридор», і декларування переміщуваних товарів здійснюється шляхом вчинення дій.

Відповідно до приписів Постанови Правління НБУ № 3 від 02 січня 2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ № 5 від 02 січня 2019 року «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» фізичні особи (резиденти та нерезиденти) ввозять в Україну та вивозять за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 евро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. При цьому перерахунок сум готівкової валюти і вартості банківських металів у євро для вимог вищевказаного Положення здійснюється за офіційним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України або за крос-курсом, визначеним згідно з офіційним курсом гривні до відповідних іноземних валют і банківських металів, установленим Національним банком, на день перетинання митного кордону України або на день пересилання готівкової валюти, банківських металів.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2021 року о 18 год. 00 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_2 , яка прибула з Великобританії до України, літаком а/к «Міжнародні авіалінії України», рейсом №PS 112, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

На підставі положень п. 4 ст. 336 та ст.342 МК України, в якості використання однієї з форм митного контролю, співробітниками митниці було проведено усне опитування. При усному опитуванні було встановлено, що пасажир ОСОБА_2 , переміщує готівку, зі злів пасажира в межах дозволеного. Зазначена громадянка була запрошена до оглядової кімнати, під час митного огляду жіночої сумки (ручна поклажа), було виявлено 9430 (дев'ять тисяч чотириста тридцять) фунтів стерлінгів.

Після проведення опитування їй було запропоновано пред`явити всю готівку в службовому приміщенні митниці. ОСОБА_1 було видано готівку в розмірі 9430 фунтів стерлінгів, що знаходилась у відкритому паперовому конверті, в одному з відділень жіночої сумки пасажирки (ручна поклажа).

Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_1 вся валюта належить її громадянському чоловіку, який проживає у Великобританії. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в її присутності.

Пасажиру було пропущено через митний кордон 8500 фунтів стерлінгів, що по курсу НБУ становить еквівалент 9990 євро, інші 930 фунтів стерлінгів було вилучено.

Оскільки ОСОБА_1 , самостійно, своїми діями, що були виражені у обранні для проходження митного контролю переміщуваною нею готівкової валюти обрала канал, що позначений символами зеленого кольору - «Зелений коридор», та на момент проходження митного контролю, належним чином заповненої митної декларації до митного оформлення не подала - в її діях та бездіяльності, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», вбачається порушення встановленого ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачено ст. 471 МК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, співробітниками митниці було складено протокол про порушення митних правил №3219/10000/21.

Даний протокол складено на місці виявлення правопорушення - в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль».

За протоколом про порушення митних правил, на підставі положень ч. 3 ст.197, ст. 511 МК України у ОСОБА_1 вилучено предмет правопорушення - 930 фунтів стерлінгів.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсягах, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та юридична кваліфікація її дій будь-ким із учасників судового розгляду, у тому числі представником Київської митниці ДМС, не оспорюються, а тому не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та призначив їй стягнення у виді штрафу, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вірно взяв до уваги відсутність в матеріалах провадження даних про незаконність походження вилучених у правопорушника коштів та відомостей про те, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність. Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі, була незначною, оскільки єдине діяння, яке вона вчинила полягає у ненаданні митному органу відповідної декларації.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення та наданих документів в суді першої інстанції встановлено, що вказані кошти вона отримала від свого громадянського чоловіка, який проживає у Великобританії, для її життєвих потреб та власного використання. Таким чином, грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону України у сумі 9430 фунтів стерлінгів, є її приватною власністю.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що втручання у право власності ОСОБА_1 , в даному випадку не може вважатись пропорційним, оскільки спричинить для неї «індивідуальний надмірний тягар». Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Враховуючи, що за своїм видом та розміром накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 за ст. 471 МК України стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 471, 530, 541 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної митної служби - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.