Справа № 355/1528/21
Провадження № 3/355/45/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №304342 від 09.10.2021 вбачається, що 09.1.2021 о 21 год. 30 хв. на 77 км а/д М03 в напрямку Київ-Харків Броварського району Київської області водій, ОСОБА_1 , керував автомобілем «SKODA FABIA» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Надавши 14.12.2021 року письмові пояснення, в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, не визнав, пояснивши, що він дійсно їхав на автомобілі ««SKODA FABIA» р.н. НОМЕР_1 в районі 77 км а/д М03 в напрямку Київ-Харків Броварського району Київської області поблизу м. Брезань його зупинили працівники поліції, та під час розмови запідозрили про перебування стані наркотичного сп`яніння. Після чого запропонували пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі. Разом з тим спонукали своїми діями відмовитися від проходження медичного огляду. ОСОБА_1 зауважив, що для відмови від проходження медичного огляду було декілька причин, а саме перебування в автомобілі дівчини, яка змушена була б залишитися сама серед ночі в автомобілі, в якому не було скла в задньому правому вікні, а на дворі було достатньо холодно, а також те, що багажнику автомобіля знаходились цінні речі вартість яких становила близько семи тисяч гривень, тому вважає, що поліцейські винудили його підписати протокол під тиском. На наступний день за власною ініціативою він намагався пройти тест на наркотичне сп`яніння, але у медичному закладі м. Харків йому було відмовлено. Просить справу закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки він їхав абсолютно тверезий, але занадто втомлений

Дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази зокрема DVD-R диск із боді-камери поліцейського, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Звертає увагу суду на те, що після перегляду відеозапису неможливо прийти до висновку, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які б були передумовою до пропозиції поліцейським пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння.

На вказаному відеозаписі ОСОБА_1 спочатку не відмовлявся від проходження медичного обстеження. Працівники поліції по суті тисли на водія, щоб він скоріше підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Також з відеозапису вбачається, що один із свідків по суті пояснював наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не працівник поліції, що є грубим порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейськими. Водночас один із свідків в присутності поліцейського зауважив, що ОСОБА_1 виглядає адекватно, і руки в нього не тремтять.

Відеозапис, наданий поліцейськими до матеріалів справи не повий, по суті змонтований, оскільки взагалі містить всього декілька файлів та не мстить інформації яким шляхом здійснювалася перевірка перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та стало підставою для пропозиції пройти огляд у медичному закладі, що суперечить Інструкції «Про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відєокамер/ відеореєстраторів / працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», відповідно до якої запис на нагрудну камеру поліцейського здійснюється з моменту зупинки безперервно до закінчення спілкування.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). В даному випадку додані відео файли мають фрагметальний характер.

Слід зауважити, що «рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання» (Наказ МВС № 650 від 27.07.2012 року). У той же час, ніякого прохання так званий рапорт не має, а викладений у формі пояснення, де поліцейський ОСОБА_2 , нібито, повідомляє про події, які відбувались. Однак, вважати цей документ поясненням також не можна, оскільки протокол складено тим самим поліцейським ОСОБА_3 , який не міг сам від себе відбирати пояснення. Крім того, рапорт містить речення про те, що власнику було передано транспортний засіб під розписку, а не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Таким чином, правова природа даного документу абсолютно незрозуміла, а сам цей рапорт не може вважатися доказом у даній справі.

Так, згідно розписки, ОСОБА_4 (а.с. 7), підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу, хоча ОСОБА_1 в подальшому продовжив керувати т/з та поїхав в м. Харків. Тому ОСОБА_1 не передавав і не міг передати цій особ транспортний засіб під її зберігання, з чого слідує що поліцейський ОСОБА_2 , вимагав складення вказаної розписки лише для того, щоб надати своїм діям ознак законності і спрямованості на забезпечення безпеки дорожнього руху. ОСОБА_1 фактично не було відсторонено від керування, а він сів за кермо автомобіля та приїхав за місцем свого проживання.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Нормою ст.266 КпАП України передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Так, пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.7 І розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, ІІ розділом Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року/, передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Із метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Із переглянутого в судовому засіданні DVD-R диску, з відеозаписом із нагрудних боді-камер, вбачається, що, у порушення вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року та ст.266 КпАП України, працівник поліції, запитує у ОСОБА_1 чи згоден він пройти, а згодом і відмовитися від проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я.

У протоколі №520616 інспектором зафіксовано «… ОСОБА_1 , керував т.з. з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме; неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків….», однак така підстава відсутня у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння має бути проведено у порядку, визначеному нормами КУпАП, наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постанові КМУ від 17.12.2008 №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що не було здійснено інспектором.

Більше того, яким чином зафіксовані та встановлені наведені вище ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Відображення інспектором наведених ознак порушує наведені вище норми КУпАП та інструкцій.

Враховуючі наведені обставини, суддя приходить до висновку, що наведені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, що не зафіксовані інспектором належним чином, є лише його суб`єктивною оцінкою стану людини, що ставить суддю під сумнів їх наявності. Отже, направлення водія до медичного закладу є безпідставною. Крім того, в адміністративних матеріалах (у тому числі доданому відеозаписі) не роз`яснено ОСОБА_1 право на захист, під час складення даних матеріалів.

За правилами кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумних сумнівів.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.ЧЕРВОНОПИСЬКИЙ