Дата документу 11.02.2022
Справа № 937/743/22
Провадження № 3/937/678/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Горбачова Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, ІНН НОМЕР_1 , громадянина України, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2022 року о 10-45 год. ФОП ОСОБА_1 будучи суб`єктом господарювання та здійснюючи свою підприємницьку діяльність в магазині будівельних матеріалів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечив нанесення маркування відстані між відвідувачами не менше ніж 1,5 метри, чим порушив вимоги п.2.2 п.п.9 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року зі змінами від 21.04.2021 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав факт порушення, пояснивши, що в період з 15.01.2022 року по 20.10.2022 року в магазині проводився переоблік товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з чим, обслуговування покупців у цей період не здійснювалося.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ВАБ № 279732 від 19.01.2022; рапортом інспектора чергового Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Кравченка А.М. від 19.10.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.01.2022 року; копією паспорту на ім`я ОСОБА_1 ; свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 ; фото таблицями; розпорядженням від 12.01.2022 року.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, є одним з носіїв доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Іншими джерелами доказів є пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи обставини скоєного, особу винного, відсутність негативних наслідків від скоєного правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності згідно ст.22 КУпАП за малозначністю скоєного ним правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 44-3, 284 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 КУпроАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 ч.1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення.

СУДДЯ: Ю.В.Горбачова