Березівський районний суд Одеської області
16.02.2022
Справа № 494/1686/21
Провадження № 3/494/14/22
ПОСТАНОВА
16 лютого 2022 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 122-2Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -
07.12.2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла адміністративна справа за протоколом серії ДПР18 №166921 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
24.12.2021 року після дооформлення до Березівського районного суду Одеської області надійшла адміністративна справа за протоколом серії ДПР18 №166922 за ч.1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Постановою суду від 01.02.2022 року вказані справи об`єднанні в одне провадження під спільним номером 494/1686/21 (провадження 3/494/14/22) та призначені до розгляду на 16.02.2022 року.
Згідно протоколу серії ДПР18 №166921 про адміністративне правопорушення від 04.12.2021 року вбачається, що 04.12.2021 року о 17:40 годині по вул. Посмітного, 4 в м. Березівка Одеської області ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідка в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу серії ДПР18 №166922 про адміністративне правопорушення від 04.12.2021 року вбачається, що 04.12.2021 року о 17:40 годині по вул. Посмітного, 4 в м. Березівка Одеської області ОСОБА_1 керував мопедом Suzuki б/н, не виконав вимогу поліцейського про зупинку т/з, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, був зупинений шляхом штучного затору службовим автомобілем марки РЕНО д/н НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
В судове засідання 16.02.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений 01.02.2022 року про судовий розгляд, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне.
Своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно даного пункту Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, своїми діями правопорушник ОСОБА_1 порушив п. 2.4 та 8.9 б Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП. Згідно даного пункту Правил, водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подається за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».
Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».
Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».
Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи відносно ОСОБА_1 складено протоколи ДПР18 №166921 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і серії ДПР18 №166922 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП
Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».
Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, - доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст.130 КУпАП та ч. 1 ст.122-2 КУпАП.
Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №166921 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і серії ДПР18 №166922 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП від 04.12.2021 року, оглянутим судом відеозапису фіксації моменту порушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку мопеду Suzuki б/н, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, у зв`язку з чим був зупинений шляхом штучного затору службовим автомобілем. При цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», у присутності свідка ОСОБА_3 , що вбачається з відеозапису моменту порушення та поясненнями свідка.
Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 - судом не встановлено.
За таких обставин, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП.
У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за частиною першою статті 130 та частиною першою ст.122-2 КУпАП.
Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно частини другої ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. В даному випадку, за частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП, обставини, яка пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не виявлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою ст. 130 та частиною першою ст.122-2 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини першої статті 130КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права користування транспортним засобом строком на 1 рік. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Керуючись статтями 40-1, статтею 124, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Панчишин А.Ю.