ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 Справа №607/1109/22

Провадження №3/607/650/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, не одруженого,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258862 від 18.01.2022, 17.01.2022 о 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 в м.Тернопіль по вул.Веселій, буд.51, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , який стояв, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав. Зазначив, що у вказані у протоколі про адміністративне правопорушення дату і час, паркував свій автомобіль авто у дворі будинку №51 по вул.Веселій в м.Тернопіль. Ствердив, що не відчув зіткнення із автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , а тому умислу залишати місце події не мав, оскільки не усвідомлював, що є причетним до ДТП. Про те, що відбулось зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , йому стало відомо при з`явленні на виклик до Управління поліції в м.Тернополі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспектор відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Тернопільській області ДПП Солтисяк А.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 2.10 (а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого кодексом України про адміністративні правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії та бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд бере до уваги як такі, що не спростовані адміністративними матеріалами, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відчув моменту ДТП, а тому залишив автомобіль припаркованим та пішов у власних справах, не усвідомлюючи, що є причетним до ДТП.

Будь-які належні і допустимі докази, які б свідчили про зворотнє, в адміністративних матеріалах відсутні. Докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258862 від 18.01.2022 не спростовують твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність умислу.

Більше того, такі пояснення ОСОБА_1 підтвердив і допитаний в судовому засіданні інспектор відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Тернопільській області ДПП Солтисяк А.М.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 , допитаного в судовому засіданні інспектора поліції, матеріали справи, обставини події, відсутність пошкоджень на автомобілі марки «Hyundai Sonata», номерний знак НОМЕР_1 , наявність незначних пошкоджень на автомобілі марки «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_2 , суд вважає, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, оскільки не усвідомлював, що він став учасником ДТП, а тому в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали справи не містять прямих доказів навмисного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди з умислом уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук