Номер провадження 3/521/1116/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Шкребтієнко Г.М.,

за участю:

представника Одеської митниці

Державної митної служби України Євдокимова Д.А.,

захисника адвоката Гудіми В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справи, що надійшли з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючої керівником ТОВ «Крафт Стоунер» (), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол за №4444/50000/21 від 22.10.2021 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 19.10.2021 року Одеською митницею отримано лист Управління боротьби з фінансовими злочинами Офісу великих платників податків ДФС № 1288/9/28-97-04-05-01 щодо заниження митної вартості товарів, які імпортуються на адресу ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» () з наданням наступних документів: інвойс № ; пакувальний лист № PLM2108409.

Відповідно до вищевказаних документів вбачається, що з Індонезії до України на судні закордонного плавання «MSC RINI III/HC132R» переміщуються товари «велосипеди та запчастини до них», у кількості 229 місць, вагою брутто 4000 кг, нетто 2943 кг, від відправника компанії «PT INSERASENA (L VETERAN, LINGKAR TIMUR, KEL.WADU NGASIH, KEC. BUDURAN, KAB. SIDOARJO , PROV. JAWA TIMUR 61252, INDONESIA)», продавцем яких є компанія «MARIN MOUNTAIN BIKE INC (1450 Technology Lane, Suite 100 Petaluma, CA 94954 USA)», на адресу одержувача/покупця ТОВ «БАЙКСПОРТ» (, адреса: 61050, м. Харків, пр-т Московський, буд. 54А)», загальною вартістю 95 295,55 дол. США.

З митної бази АСМО «ІНСПЕКТОР» встановлено, що 19.10.2021 року о 15 год. 18 хв. до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці в електронному вигляді, шляхом цифрового підпису, подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яка прийнята та зареєстрована митним органом за № UA500020/2021/216671 (далі - МД).

Відповідно відомостей МД та поданих до неї товаросупровідних документів (інвойс від 25.08.2021 № 6689-BZQ, коносамент від 27.08.2021 № MEDUJQ6009) від відправника «PT INSERASENA (L VETERAN, LINGKAR TIMUR, KEL.WADU NGASIH, KEC. BUDURAN, KAB. SIDOARJO, PROV. JAWA TIMUR 61252, INDONESIA)», на судні закордонного плавання «MSC RINI III/HC132R», у контейнері НОМЕР_2 , на адресу одержувача/покупця - ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» (, юр. адреса - 87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 96, офіс 10-Д), від продавця компанії «TI VIS TRADE EZ-LLC (Rakez Amenity Center Al Hamra Industrial Zone-FZ RAK, United Arab Emirates)» переміщуються товари «велосипеди двоколісні, нові, без двигуна, з кульковими підшипниками, у частково незібраному стані, з діаметром коліс 27,5, 28 та 29, в асортименті, всього 229 штук. Торговельна марка MARIN. Виробник - немає даних. Країна виробництва: ID.», загальною вартістю 14 699,40 дол. США.

21 жовтня 2021 року посадовими особами митного органу в рамках митного контролю проведено повний огляд товару з розпакуванням до 100% пакувальних місць, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації.

За результатом проведення митного огляду товарів, які знаходились у контейнері MEDU7218810, складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA500020/2021/216671 та зафіксовано, що кількість велосипедів складає 228 шт., артикули та маркування товарів відповідають інформації зазначеної у листі Офісу Великих платників Податків Державної Фіскальної Служби від 19.10.2021 № 1288/9/28-97-04-05-01.

За результатами порівняння відомостей наявних в документах, отриманих від Офісу великих платників податків ДФС листом від 19.10.2021 № 1288/9/28-97-04-05-01, в порядку ст. 558 МК України, та порівняння документів - інвойс від 25.08.2021 року № 6689-BZQ, коносамент від 27.08.2021 року № MEDUJQ6009, на підставі яких вищезазначені товари переміщені через митний кордон України в зоні діяльності Одеської митниці, за рядом ознак встановлено, що вони стосуються однієї партії товарів, а саме: співпадають відомості щодо найменування, асортименту, кількості товарів, їх відправника, судна відправлення, який переміщував товар.

Відмінність полягає у відомостях щодо фактурної вартості товарів, продавця та покупця, а саме: у рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.08.2021 № 6689-BZQ, що був поданий у якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, загальна вартість товарів складає 14 699,40 доларів США, продавець - «TI VIS TRADE EZ-LLC » (ОАЕ), а відповідно до відомостей, наявних в рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.08.2021 № 6689-BZQ, що отриманий від Управління боротьби з фінансовими злочинами Офісу великих платників податків ДФС, загальна вартість цих же товарів складає 95 295,55 доларів США, продавець - ««MARIN MOUNTAIN BIKE INC» (США).

Таким чином, на думку митного органу, в результаті вивчення і співставлення всіх вищевказаних документів встановлено, що товари «велосипеди та запчастини до них», у кількості 229 місць, вагою брутто 4000 кг, нетто 2943 кг, вартістю 95 295,55 доларів США або 2 509 665,49 грн. (по курсу НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України за МД № UA50000/2021/932381: курс 1 долар США 26,33560000 грн.), переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

На підставі вищевказаних обставин, посадовими особами митниці був складений протокол про порушення митних правил, за ознаками порушення ч. 1 ст. 483 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймала, однак приймав участь її захисник, який надав пояснення та просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті у вигляді штрафу та конфіскації товарів - предметів правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у порушені митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 19.10.2021 року о 15 год. 18 хв. до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці в електронному вигляді, шляхом цифрового підпису, подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яка прийнята та зареєстрована митним органом за № UA500020/2021/216671 (далі - МД).

Відповідно відомостей МД та поданих до неї товаросупровідних документів (інвойс від 25.08.2021 № 6689-BZQ, коносамент від 27.08.2021 № MEDUJQ6009) від відправника «PT INSERASENA (L VETERAN, LINGKAR TIMUR, KEL.WADU NGASIH, KEC. BUDURAN, KAB. SIDOARJO, PROV. JAWA TIMUR 61252, INDONESIA)», на судні закордонного плавання «MSC RINI III/HC132R», у контейнері НОМЕР_2 , на адресу одержувача/покупця - ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» (, юр. адреса - 87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 96, офіс 10-Д), від продавця компанії «TI VIS TRADE EZ-LLC (Rakez Amenity Center Al Hamra Industrial Zone-FZ RAK, United Arab Emirates)» переміщуються товари «велосипеди двоколісні, нові, без двигуна, з кульковими підшипниками, у частково незібраному стані, з діаметром коліс 27,5, 28 та 29, в асортименті, всього 229 штук. Торговельна марка MARIN. Виробник - немає даних. Країна виробництва: ID.», загальною вартістю 14 699,40 дол. США.

На підставі отриманого 19.10.2021 року Одеською митницею листа Управління боротьби з фінансовими злочинами Офісу великих платників податків ДФС № 1288/9/28-97-04-05-01 щодо заниження митної вартості товарів, які імпортуються на адресу ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» () з наданням наступних документів: інвойс № ; пакувальний лист № PLM2108409, працівниками митниці зроблено висновок, що товари «велосипеди та запчастини до них», у кількості 229 місць, вагою брутто 4000 кг, нетто 2943 кг, вартістю 95 295,55 доларів США або 2 509 665,49 грн. (по курсу НБУ на день переміщення товарів через митний кордон України за МД № UA50000/2021/932381: курс 1 долар США 26,33560000 грн.), переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Так, дослідивши надані докази, зокрема, лист, на який посилається митний орган, як на доказ вини особи, суд вважає його неналежним та недопустимим доказом, з огляду на наступне.

На думку суду, посадовою особою Одеської митниці на припущеннях зроблено висновок, що надіслані органами ДФС документи стосуються саме партії товарів «велосипеди», які переміщувались у контейнері MEDU7218810 в адресу ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» та задекларовані за митною декларацією типу «ІМ40ДЕ» (далі - МД) від 19.10.2021 року №UA500020/2021/216671, оскільки не роз`яснено на підставі чого посадова особа Одеської митниці порівнює два інвойси та пакувальні листи, дані в яких щодо продавців, покупців (одержувачів), номерів і дат є різними.

Також необґрунтованими є твердження посадової особи митного органу в протоколі про порушення митних правил, що відповідно до отриманих від органів ДФС документів, товари нібито переміщувались саме від відправника компанії «PT INSERASENA», оскільки ці документи не містять жодної інформації стосовно відправника товарів, в тому числі про компанію «PT INSERASENA».

Відправником товарів в адресу ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР» дійсно є компанія «PT INSERASENA», однак це встановлено з товаросупровідних документів, поданих разом з вказаною МД представником декларанта, зокрема, з коносаменту від 27.08.2021 року №MEDUJQ376009.

Крім того, підтвердженням заявлених даних в МД №UA500020/2021/216671 та товаросупровідних документах щодо відправника, продавця та одержувача є експортна декларація №56-8359 від 25.08.2021 року, яка додана до заперечень та досліджена під час розгляду справи.

Слід зазначити, що експортна декларація оформлена 25.08.2021 року та в її графі 27 вказано рахунок фактуру № 6689-BZQ від 25.08.2021 року. При цьому, отриманий митним органом інвойс № датовано 29.08.2021 року, що в свою чергу свідчить про його відсутність під час експорту зазначених товарів з країни відправлення та взагалі причетність до вказаної поставки.

Митним органом, при прийнятті рішення про складання протоколу про порушення митних правил, не досліджено обставин наявності іншої схожої партії товарів, яка могла направлятись в рамках інших зовнішньоекономічних відносин певних суб`єктів господарювання (між «MARIN MOUNTAIN BIKE INC» (USA) та «BIKESPORT LLC» (м. Харків).

Під час розгляду справи судом, митним органом не доведено яким чином отримані від органів ДФС документи, що стосуються інших суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, мають перевагу над документами, поданими під час митного оформлення за МД №UA500020/2021/216671 шляхом електронного декларування, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази (експертний висновок, офіційна відповідь митних органів іноземної держави, продавця, тощо), які б свідчили про неправдивість відомостей, зазначених у поданих до митного контролю та оформлення разом з вищевказаною митною декларацією документах.

Так, ст. 7 МК України визначено, що митну справу в Україні становлять, серед іншого, порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, при цьому процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України визначаються Митним кодексом та іншими законами України.

Товари, що переміщуються через митний кордон України декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів (ч. 1 ст. 262 МК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України, порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі Порядок 631), та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі Порядок 651).

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України, Порядку 631 та Порядку 651 - для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), а у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Отже, від декларанта, як учасника правовідносин, пов`язаних з митним оформленням та декларуванням товарів, вимагається діяти виключно з додержанням встановленого Митним кодексом та іншими нормативними актами порядку, а саме заявляти відомості щодо найменування товарів, їх кількості та ін. згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.

Керуючись наведеними вимогами, декларантом, при заповненні МД №UA500020/2021/216671, було відображено відомості із товаросупровідних та комерційних документів (зокрема, інвойсу № 6689-BZQ від 25.08.2021, пакувального листа до нього), складених та наданих компанією контрагентом «TI VIS TRADE FZ-LLC» (ОАЕ) щодо вартісних характеристик товару, а саме заявлено вартість - 14699,40 доларів США. Вказана вартість, в тому числі, підтверджується і наданою суду експортною декларацією №56-8359 від 25.08.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено, що відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України є об`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України. Об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і, що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.

Отже, зміст ст. 483 МК України вказує на те, що це правопорушення є навмисним, тобто особа, яка вчиняє такі дії, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачити їх шкідливі наслідки й бажати настання цих наслідків, об`єктивна сторона складу даного правопорушення характеризується діями, спрямованими на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктивна сторона - лише прямим умислом.

При заповненні митної декларації особою було відображено відомості із товаросупровідних та комерційних документів, які були надані компанією відправником товару, відповідно до попередньо досягнутих домовленостей. Тому, особою, як декларантом, були виконані вимоги Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 року №651, під час внесення відомостей до МД щодо найменування та кількісних характеристик товарів.

Факт переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості митним органом не доведено, оскільки не надано достатньо належних та допустимих доказів, що підтверджується іншими матеріалами справи, а також наданими захисником особи документами.

Підсумовуючи вищевикладене, судом встановлено, що декларантом ТОВ «КРАФТ СТОУНЕР», через представника ТОВ «СІАР-ГРУПП», дотримано вимоги митного законодавства щодо належного декларування товарів, надано отримані від контрагента («TI VIS TRADE FZ-LLC» (ОАЕ) достовірні та легітимні документи, які визначають походження і вартість переміщуваних товарів, що в тому числі підтверджується наявними в матеріалах справи та поданими до суду доказами (експортна декларація №56-8359 від 25.08.2021 року), тому в діях гр. ОСОБА_1 взагалі відсутній як намір, так й прямий умисел на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рекомендаціях, наданих в узагальненні судової практики, зробленим Верховним судом України 11.06.2008 року «Практика застосування законодавства про контрабанду та порушення митних правил», зазначено, що у постановах про правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 483 МК України (нова редакція в МК 2012 року), судді мають зазначати, в чому конкретно полягало приховування особою товарів від митного контролю, які засоби вона для цього використовувала.

Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Аналогічну правову позицію визначив Постановою від 31.01.2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 760/10803/15-а (адміністративне провадження № К/9901/19074/18): один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та керуючись нормами закону, приходить до висновку, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 268, 460, 483, 527, 528, 529 МК України, ч.1 п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Товар, вилучений за протоколом про порушення митних правил №4444/50000/21 повернути власнику або уповноваженій особі в установленому законом порядку, після сплати всіх необхідних митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий