Справа № 161/293/22
Номер провадження: 3/161/871/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника адвоката Бакаєвича А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, працює вантажником у ЗОЛФК, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.12.2021 року о 21:00, в м. Луцьку по вул. Львівська, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судому засідання ОСОБА_1 свою вину у вказаному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 25.12.2021 року о 21:00 на своєму транспортному засобі він під`їхав до ресторану «Леон» по вул. Львівська в м. Луцьку. Там, з невідомих причин, до нього підійшли працівники поліції та стали вимагати пред`явити документи. В ході спілкування з працівниками поліції, без наявності для цього підстав, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». Оскільки він був тверезим, тому від освідування на стан сп`яніння на місці, так і в медичному закладі відмовився. Його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідк5ів не фіксувалася.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бакаєвич А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно його підзахисного, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу інкримінованого правопорушення. Суду пояснив, що працівниками поліції під час оформлення матеріалів справи було грубо порушено чинні норми процесуального законодавства, зокрема: ОСОБА_1 не було повідомлено про фіксацію подій за допомогою нагрудного відеореєстратора; один із свідків, який залучався працівниками поліції до проходження огляду на стан сп`яніння є працівником поліції; у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження освідування на місці події, його не було доставлено до медичного закладу охорони здоров`я. Наведені обставини ставлять під сумнів зібрані відносно його підзахисного докази, а тому такі не можу бути прийнятими до уваги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, допитавши свідка, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123786 від 25.12.2021 року, складеним поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській області капралом поліції Галичуком П.І. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-довідкою УПП у Волинській області ДПП від 29.12.2021 року з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; останній 05.10.2021 року отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 2);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, порушення координації рухів; результат відмова від огляду; свідки огляду: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2021 року з якого слідує, що огляд ОСОБА_1 у КП «ВМЦТЗ» не проводився (а.с. 4);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 25.12.2021 року в яких останній зазначив, що 25.12.2021 року близько 00:00, він перебував на АЗС «АNP» у м. Луцьку по вул. Львівська, де виявив водія транспортного засобу ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, він подзвонив на службу «102» та викликав працівників поліції. Вказаного водія було зупинено патрульними біля ресторану «Ліон» (а.с. 5);

-поясненнями свідка ОСОБА_2 , який в судовому засідання пояснив, що 25.12.2021 року близько 00.30 знаходився біля ресторану «Леон», який знаходиться по вул. Львівська в м. Луцьку. Він побачив як автомобіль поліції наздоганяє автомобіль «Deawoo», який прямував на паркову вказаного ресторану. На парковці автомобіль «Deawoo» зупинився, з нього вийшов нетверезий водій, ОСОБА_1 . Те що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння було видно по нестійкій ході, розкоординації рухів. Працівники поліції запросили його і ще одну особу бути присутніми у якості свідків при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд як на місці, так і в медичному закладі, проте від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 в яких останній вказав, що у його присутності ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Даний факт свідок ОСОБА_3 підтвердив особистим підписом (а.с. 6);

-викликом на службу «102», отриманим 25.12.2021 року о 00:07 від громадянина ОСОБА_4 щодо виявлення ним водія, який керує транспортним засобом «Ланос» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння по вул. Львівська в м. Луцьку (а.с. 8-9);

-відеозаписами із відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції та з нагрудної боді-камери поліцейського з яких вбачається, що працівниками поліції було отримано повідомлення від громадянина ОСОБА_4 . Надалі, працівники поліції виявили та певний час слідували за транспортним засобом ЗАЗ-Deawoo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного автомобіля співробітники поліції підійшли до водія ОСОБА_1 та повідомили його, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме:порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», так і в медичному закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився (а.с. 10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, жодний із перелічених вище доказів ані ОСОБА_1 , ані його захисником спростованим не був.

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння повністю спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 25.12.2021 року та відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського

Суд не приймає до уваги доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Щодо не повідомленння про здійснення фіксації подій за допомогою нагрудного відеореєстратора.

Згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Вищевказана норма чинного законодавства визначає порядок застосування технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису та не містить зобов`язання працівника поліції перед їх застосуванням повідомляти про це особу, дії якої фіксуються.

Щодо залучення до огляду свідка, який є працівником поліції.

Допитаний в ході розгляду справи в якості свідка ОСОБА_2 пояснив суду, що дійсно в його присутності фіксувалася відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 6 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (далі Інструкція) Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому, як встановлено судом, свідок ОСОБА_2 працює судовим експертом у Волинському НДЕКЦ МВС України.

Свідок ОСОБА_2 попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів надані вказаним свідком показання.

При цьому належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які б ставили під сумнів неупередженість свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та його захисником суду не надані.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як встановлено судом, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки був зафіксований із використанням спеціальних технічних засобів, а тому присутність двох свідків, у даному випадку, не вимагалася.

Так, на переконання суду, долучені до матеріалів справи відеозаписи із нагрудних боді-камер працівників поліції сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання захисника на порушення співробітниками поліції вимог п. 6 Розділу 2 Інструкції, щодо процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, яка передбачає проведення огляду у присутності двох свідків.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17.10.2002 року N 17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Оскільки положення КУпАП, як закону, мають вищу юридичну силу ніж положення Інструкції, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, то в даному випадку мають застосовуватися саме положення ст. 266 КУпАП.

Відтак, фіксація відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння проведена працівниками поліції у повній відповідності до вимог Закону, а тому жодних сумнівів щодо її достовірності та допустимості у суду не виникає.

Щодо не доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 було забезпечено можливість за його згоди пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, проте останній неодноразово та в категоричній формі від проходження такого огляду відмовився.

Зазначене вище в повній мірі спростовує доводи адвоката Бакаєвича А.В. щодо наявності в діях співробітників поліції процесуальних порушень.

Інші доводи ОСОБА_1 та його захисника суд оцінює критично, вважає їх безпідставними та такими, які не узгоджуються із вимогами чинного законодавства, а тому до уваги не приймає.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05.10.2021 року, а тому останній в розумінні ПДР України відноситься до категорії «водій».

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Суд також враховує ту обставину, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська