Справа № 159/6918/21
Провадження № 3/159/71/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Ковель

Cуддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України (паспорт № НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої,

передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 14.11.2021 року о 05 год. 11 хв., в м. Ковелі по вул. 1-го Травня, 25, керувала транспортним засобом марки «VOLKSVAGEN CADDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря приймального відділення Ковельського МТМО та підтверджується висновком медичного закладу № 700 від 14.11.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. У зв`язку з недовірою до працівників поліції виявила бажання пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Вказувала, що в лікарні виявила бажання пройти огляд шляхом здачі крові на аналіз, однак у проведенні такого огляду їй було відмовлено. Також вказувала, що в лікарні відмовилась пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», оскільки проходження такого огляду викликали сумніви через таємне спілкування працівників поліції з працівниками приймального відділення. Вважає, що її вина у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведена.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Клімук В.С. в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисної не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема захисник вказував на те, що його підзахисна огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не проходила та, відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 700 від 14.11.2021 року, відсутні будь-які відомості, які вказують, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, вказував, що з показів допитаного в судовому засіданні в якості свідка лікаря ОСОБА_2 встановлено, що останні зробив висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння лише на підставі того, що остання відмовилась від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Будь-яких інших підстав для підтвердження перебування ОСОБА_1 стані алкогольного сп`яніння не навів. Враховуючи викладене, захисник вказував, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 700 від 14.11.2021 року є неналежним та недопустимим доказом, а тому просив закрити провадження в даній справі за відсутністю в діях особи складу даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення повністю доведена дослідженими в ході розгляду справи доказами.

Згідно наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 700 від 14.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар приймального відділення Ковельської ЦРЛ Ковельського МТМО ОСОБА_2 пояснив, що він проводив огляд ОСОБА_1 щодо встановлення перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Під час такого огляду ОСОБА_1 дійсно відмовилась від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер". Проте, за загальними ознаками та об`єктивними даними (порушена координація рухів (пальценосова проба), запах алкоголю з порожнини рота) ним було встановлено в обстежуваної стан алкогольного сп`яніння, на підставі чого був виданий відповідний висновок, дійсність якого він підтверджує.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення також доведена матеріалами справи, зокрема: Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 700 від 14.11.2021 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5026361 від 14.11.2021 року; відеозаписом нагрудної бодікамери з місця події від 14.11.2021 року, іншими матеріалами справи.

Обрана ОСОБА_1 категорична невизнавальна позиція є не інакше, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним іншим доказом не підтверджений, та свідчить про її вперте намагання у такий спосіб уникнути від відповідальності.

Захисник Клімук В.С. вказував на те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський мав би скласти протокол саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування у стані алкогольного сп`яніння.

Такі доводи захисника є безпідставними, оскільки лікарем був виданий висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому в поліцейського не було законних підстав складати протокол за порушення п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, вимоги санкції статті, згідно якої остання притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України Про судовий збір -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуП. Ю. Бойчук