П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/52/22

Провадження № 3/534/135/22

09 лютого 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Солохи О.В., за участю секретаря судового засідання Гончар С.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121,ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17 січня 2022 року на розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли два протоколи серії ААБ № 006789 та серії ААБ № 006796 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із постановою суду від 18 січня 2022 року згадані справи щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії АА № 006789, 03 січня 2022 року о 10 год. 00 хв. в м. Горішні Плавні по вул. Лиманна ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel, державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (сухість порожнини роту, неприродна блідність, сповільненість мови. Від проходження огляду у лікаря нарколога в КП «КОНД ПОР» у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи,ОСОБА_1 у судове засідання не з`явивсяпро причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.ст.121, 130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без участі особи, яка притягується до відповідальності.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно із протоколом серії АА № 006789 від 03 січня 2022 року, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює активні дії з управління транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У свою чергу, ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно досліджених в судовому засіданні записів відеофіксації порушення, працівником поліції зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проте яких саме не вказано та запропоновано пройти огляд на стан вживання наркотичних засобів у лікаря нарколога у м. Кременчук.

Згідно із ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

У відповідності до п. 12 розділу 2 Інструкції 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно із п.3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку №1103).

За змістом пункту 8 вказаного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, нормами законодавства передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський зобов`язаний запропонувати провести на місці зупинки огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (ч. 2 ст. 266 КУпАП), а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами поліцейський повинен направити водія в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння за встановленою законом формою направлення (ч. 3ст. 266 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у м. Кременчук.

При цьому досліджені в судовому засіданні записи відеофіксації порушення, не містять інформації, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці, вказані записи не містить всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі, зокрема які ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння виявлено у ОСОБА_2 . З урахуванням зазначеного, на переконання суду працівниками поліції не надано достатньо належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також судом звернуто увагу на ту обставину, що працівники поліції інкримінують ОСОБА_1 факт керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, разом з тим пропонують пройти освідування в закладі охорони здоров`я на факт вживання наркотичних речовин.

Також суд вказує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відеофайли, однозначно не є належними доказами по справі.

Відповідно до розділу 3 п. 2 Наказу МВС від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», що регулює порядок використання відео реєстратора в службовому автомобілі: «Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення».

Надані суду відеофайли фактично представляють собою нарізку фрагментів, а не безперервну відео зйомку. В рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших, що в даному випадку мало місце у вказаній справі.

Отже, ні протокол про адміністративне правопорушення, ані записи відеофіксації не містять даних щодо того, чи була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, визначена ст.266 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №006796 від 03 січня 2022 року, складеного щодо ОСОБА_1 , останній 03 січня 2022 року о 10 год. 10 хв. в м. Горішні Плавні по вул. Лиманній,1 керував транспортним засобом OpelAstra державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом ХТ 810240 державний номерний знак НОМЕР_2 у якого на автомобілі були відсутні задні грязе захисні фартухи (бризговики). Вказане правопорушення скоєне повторно за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 121

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторе протягом року вчинення будь-якого з порушень передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті.

Суддя зазначає, що ознакою для кваліфікації дій особи за ч.4 ст.121 КУпАП в даному випадку є вчинення дій, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.121 КУпАП особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Як убачається з матеріалів справ, посадовою особою не додано жодних письмових доказів, зокрема постанови орану поліції, про визнання ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2,3 ст.121 КУпАП і підданю його адміністративному стягненню протягом року.

За таких обставин, складання протоколу посадовою особою стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП суперечить вимогам діючого законодавства України за відсутності ознаки повторності.

З урахуванням викладеного суддя не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП за відсутності кваліфікуючої ознаки повторності та зазначає, що у справах про адміністративні правопорушення суддя позбавлений права самостійно змінювати кваліфікацію вчиненого.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи, що суддя розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, доходить висновку про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Питання про судовий збір вирішено судом в порядку ст. 40-1 КУпАП , згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою на яку таке стягнення накладено.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121,ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 15 лютого 2022 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.