Справа №303/9546/21
№3/303/4363/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е.,

з участю : особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кунак Н.О.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2021 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 0011262, відповідно до якого останній 25.11.2021 року о 10 годині 15 хв. на а/д Н-09 Мукачево-Рогатин-Львів 0,5 км.+50 м., керуючи транспортним засобом марки «FORD TRANZIT», н.з. НОМЕР_1 , по маршруту Хуст-Мукачево-Ужгород надавав послуги з перевезення пасажирів на «таксі» в кількості 5 осіб без ліцензії, яка передбачена ч.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», чим порушив ч.1 ст. 164 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, не визнав, подав клопотання про закриття даної справи на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як на підставу для задоволення клопотання зазначив, що 25.11.2021 року близько 10 години зі своєю дружиною на автомобілі виїхав з м.Хуст в м.Ужгород до медичного центру «Асклепій» на консультацію до лікаря, забравши при цьому родичів сусіда, який попросив підвести їх до м.Мукачева на поїзд. Пасажирів у автомобілі було лише двоє, а не п`ятеро, як зазначено у вказаному протоколі, не зважаючи на це, його автомобіль безпричинно був зупинений працівниками Укртрансбезпеки на виїзді з м.Хуст, біля повороту на с.Крива Хустського району, де від нього вимагали ліцензію, незважаючи на те, що чітко вказав, що не займається перевезенням пасажирів, після чого відносно нього був складений протокол, який обманом змусили його підписати, сказавши, що йому нічого за це не буде, при цьому, ні в нього, ні в його пасажирів пояснень відібрано не було. Він не є суб`єктом господарювання, їхав в м.Ужгород виключно у власних потребах, жодних коштів за перевезення не отримував та жодних розпізнавальних знаків, які б вказували на маршрут або таксі на автомобілі також не було, у зв`язку з чим, вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення за ст.164 ч.1 КУпАП.

Захисник Кунак Н.О. підтримала подане її підзахисним клопотання про закриття провадження справи відносно ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 КУпАП та вказала на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, не встановлено та не доведено факти систематичності та регулярності надання таких послуг, вартості та оплати проїзду, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, згідно з якою обов`язковими ознаками господарської діяльності є систематичність (не менше ніж 3 рази

протягом одного календарного року). На підставі чого, просила провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника та дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є зокрема: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає внаслідок провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).

За ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 55 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, то такі окрім протоколу № 0011262 від 25.11.2021 року, як підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог ч.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (назва цього нормативного акта вказана невірно), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП, жодних підтверджуючих доказів (відео фіксація, фото, тощо) не містять, як і відсутні самі пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані у даному протоколі, як свідки (очевидці) даного правопорушення. Наявність фото з зображенням автомобіля ОСОБА_1 і його біля нього, без наявності фото з пасажирами в кількості 5 осіб, таблички «таксі» або розпізнавальних знаків на маршрут, не підтверджує факту перевезення ОСОБА_1 вищевказаних пасажирів по маршруту м.Хуст-Мукачево-Ужгород, як це зазначено у самому протоколі.

Інших будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 саме здійснював господарську діяльність з отриманням доходу, що є однією з основних її ознак, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.1 цього Кодексу), вимог ст.62 Конституції України та ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, достовірними і достатніми доказами, не може ґрунтуватися на припущеннях, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене суддя прийшов до висновку про відсутність події та складу даного правопорушення в діях ОСОБА_1 , тому справу необхідно закрити з мотивів п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 256, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський