Справа № 175/5306/21
Провадження № 3/175/2493/21
Постанова

Іменем України

16 лютого 2022 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з Відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, прож. за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої приватним підприємцем « ОСОБА_2 »,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

08 грудня 2021 року о 12-40 год. знаходячись в магазині по АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних дозвільних документів (ліцензії). Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в наданих нею поясненнях свою вину визнала, пояснила, що є власницею магазина за вищевказаною адресою та ліцензій на продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів в неї не має. Надала заяву про відкладення розгляду справи, однак суд не приймає її до уваги, оскільки до поданої заяви не надано підтвердження звернення ОСОБА_1 до лікарні та не конкретизовано про дату звернення, що унеможливлює визнання причини неявки поважними. Тому неявку суд розцінює як затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності та на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважаю за необхідне розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Так, ст. 3 ГК України визначає, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Зі змісту положень ст. 42, 52 ГК України вбачається, що обов`язковою умовою господарської діяльності, як комерційної, так і некомерційної, є систематична діяльність, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів з метою одержання прибутку або без такої мети відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №854014 від 08 грудня 2021 року, протоколом огляду та вилучення речей, предметів, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та фотознімками.

З досліджених доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, зібраними у справі, згідно яких містяться фотознімки алкогольної продукції з цінами, що беззаперечно вказують на наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як слідує з аналізу положень ст. 24, 29 КУпАП та санкції ст. 164 КУпАП конфіскація предметів, які стали знаряддям вчинення правопорушення, є додатковим адміністративним стягненням, яке полягає у примусовій безоплатній їх передачі у власність держави за рішенням суду.

Тому при призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що достатньо буде призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП та вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 стягненню у вигляді штрафу з конфіскацією знарядь і сировини одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 гривень.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, ч. 1 ст. 164, 277-280 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Предмети торгівлі, які вилучені знаходяться на зберіганні у ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати в дохід держави.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником чи захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набрала чинності _____________________року.