ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., з участю прокурора Набухотного С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Губар Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2021 року начальником 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Рівненській області ДСР Національної поліції України підполковником поліції Костенюком Іваном Ігоровичем складено Протокол № 480 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даного Протоколу № 480, ОСОБА_2 , будучи старшим судовим розпорядником Господарського суду Рівненської області, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», як державний службовець, являючись суб`єктом, на якого розповсюджується дія цього Закону, в порушення п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», вніс завідомо недостовірні відомості у декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, а саме не відобразив відомості про отриманий дохід на суму що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно наказу по Господарському суду Рівненської області від 05.11.2013 року № 518, ОСОБА_1 призначено на посаду старшого судового розпорядника.

Згідно наказу по Господарському суду Рівненської області від 19.01.2021 року № 02-10/19/21, ОСОБА_1 звільнено з посади старшого судового розпорядника служби судових розпорядників з 25.01.2021 року за угодою сторін.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Згідно Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджених рішенням НАЗК «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 року № 3, яке зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування подають щорічну декларацію у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Також, розділом II рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 3 визначено, що суб`єкти декларування для подачі декларації повинні вчинити наступні дії:

1. Зареєструватись у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису; вказала адресу електронної пошти (пункт 3);

2. Перед підписанням документа підтвердити ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі;

3. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа підписати документ накладанням на нього власного ЕЦП (пункт 8). Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

4. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку;

5. Якщо поданий суб`єктом декларування документ містить інформацію, що не вносилася ним до документа, він повинен невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня виявлення такого факту повідомити про це Національне агентство через персональний електронний кабінет (пункт 9). У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір. Відомості щодо подарунка зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, а для подарунків у вигляді грошових коштів якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Згідно Форми декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженої рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 960/29090, в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації, суб`єкт декларування повинен зазначити отриманий (нарахований) дохід упродовж звітного періоду: Доходи включають: заробітну плату (грошове забезпечення), отриману як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари та інші виплати згідно з цивільно-правовими правочинами, дохід від зайняття підприємницькою або незалежною професійною діяльністю, дохід від надання майна в оренду, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійну допомогу, пенсію, спадщину, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та іншідоходи.

Подарунок у формі, іншій ніж грошові кошти (рухоме майно, нерухомість тощо), зазначається якщо вартість такого подарунку перевищує 5 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного періоду. Зазначення інформації про подарунок не виключає обов`язок вказати відповідне майно в інших розділах декларації, наприклад, у розділах про цінне рухоме майно, нерухоме майно, цінні папери тощо.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», подарунок грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

26.03.2019 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) подарувала ОСОБА_1 (Обдарованому) квартиру АДРЕСА_2 , згідно нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 26.03.2019 року за № 304. Сторони договору оцінили квартиру в 100 000 гривень (п. 3). Згідно умов договору, прийняття Обдарованим примірника договору є прийняття дарунку (п. 8). Примірник договору вручений Обдарованому (п. 11).

У відповідності до ст. 722 Цивільного кодексу України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Відповідно, під час подачі в НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік у ОСОБА_1 виник обов`язок, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», відобразити у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» інформацію про подарунок у негрошовій формі в сумі 100 000 гривень.

26.03.2019 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) подарувала ОСОБА_1 (Обдарованому) квартиру АДРЕСА_3 , згідно нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 26.03.2019 року за № 305. Сторони договору оцінили квартиру в 100 000 гривень (п. 3). Згідно умов договору, прийняття Обдарованим примірника договору є прийняття дарунку (п. 8). Примірник договору вручений Обдарованому (п. 11).

Відповідно, під час подачі в НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік у ОСОБА_1 виник обов`язок, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», відобразити у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» інформацію про подарунок у негрошовій формі в сумі 100 000 гривень.

24.12.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (Продавці) продали квартиру АДРЕСА_4 , яка належала продавцям на праві приватної спільної сумісної власності, громадянину ОСОБА_6 , згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 24.12.2019 року за № 4305. Згідно звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «Центр експерт груп» оціночна вартість квартири станом на 19.12.2019 року становить 688 000 гривень. Продаж вчинено за ціною 688 000 гривень, які отримані продавцями від покупця до підписання цього договору.

У відповідності до п. 172.3 Податкового кодексу України, дохід від продажу об`єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об`єкта.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно, під час подачі в НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік у ОСОБА_1 виник обов`язок, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», відобразити у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» інформацію про дохід від продажу квартири в сумі 229 333 гривень.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 , виконав всі необхідні дії для подання декларації та подав щорічну декларацію за 2019 рік 31.03.2020 року о 12:53 год., в якій не відобразив: два подарунки у негрошовій формі на суму 200 000 гривень; дохід від продажу квартири в сумі 229 333 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановлений на 01 січня 2019 року 1 921 гривня.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, 31.03.2020 року старший судовий розпорядник Господарського суду Рівненської області Бедратий Ю.В., будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 7 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції», подав завідомо недостовірні відомості в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, на суму 429 333 гривні, що становить 223,5 прожиткових мінімуми на одну працездатну особу, встановлений на 01.01.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Губар Н.В. вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не визнали з підстав, викладених у письмовому клопотанні захисника та просили суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Набухотний С.В. в судовому засіданні просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, встановлена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 480, рапортом працівника поліції ,копією щорічної декларації ОСОБА_1 за 2019 рік; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 275575078 від 20.09.2021 року.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що він своїми діями не завдав збитків державним або суспільним інтересам, правам і свободам громадян, шкідливих наслідків внаслідок його вчинення не настало; дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, розмір штрафу передбачений за вказане правопорушення поставить його у скрутне матеріальне становище.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, однак зважаючи на вищезазначені обставини, їх слід розцінювати як малозначні, тобто, як такі, що дають достатньо підстав звільнити його від відповідальності за вчинення правопорушення, з проголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 33, 172-6, 247 КУпАП, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін