Єдиний унікальний номер 341/80/22
Номер провадження 3/341/120/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Фрик Т. В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 12 січня 2022 року № 234035 ОСОБА_1 вчинив порушення порядку провадження господарської діяльності за наступних обставин.

12 січня 2022 року о 12 годин 14 хвилин на автодорозі Н-09 340 км Мукачево-Львів ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Avia 31», н. з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення паливо-мастильних матеріалів без відповідної на це ліцензії, чим порушив Постанову КМ України від 2015 року № 1001. Своїми діями допустив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що він працює водієм приватного сільськогосподарського підприємства «Рідна земля» в с. Дитятин Івано-Франківської області. Вказаним автомобілем перевозив пальне для потреб підприємства, на що має відповідний дозвіл. Він не є ФОП, який здійснює господарську діяльність. Вищевказаний протокол складений щодо нього, як на особу, яка не є суб`єктом адміністративного правопорушення. Просив провадження у справі закрити.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що він є керівником підприємства «Рідна земля». ОСОБА_1 працює водієм цього підприємства. 12.01.2022 він перевозив паливно-мастильні матеріали для заправки трактора. Автомобіль, яким керував 12.01.2022 ОСОБА_1 належить підприємству «Рідна земля». Особа не є суб`єктом господарювання. Водночас у підприємства «Рідна земля» є наявна ліцензії на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки).

Надаючи правову оцінку наявним матеріалам справи про адміністративне правопорушення та поясненням особи під час розгляду справи, суддя виходить з наступного.

Статтею 7 КУпАП установлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Зі змісту протоколу вбачається, що дії особи кваліфіковано саме, як перевезення паливо-мастильних матеріалів без ліцензії на право перевезення таких.

Проте суддя зазначає, що суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення може бути лише суб`єкт господарювання.

При цьому матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 є зареєстрованим суб`єктом господарювання, що особа і заперечила в судовому засіданні.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті адміністративного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретної норми нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Таким чином, для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко зазначено, які конкретно дії вчинила особа, чим допустила адміністративне правопорушення.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння, необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму Закону, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У цьому випадку в протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на постанову КМУ від 2015 року № 1001. Однак, вказана постанова містить цілий ряд різних за змістом і суттю вимог до суб`єкта господарювання. У той же час інспектор не вказав конкретної норми, порушення якої ставиться у вину особі.

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 33 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Поняття господарської діяльності та суб`єкта господарювання визначені в ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», згідно якої господарська діяльність - будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, пов`язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Водночас до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.01.2022 № 234035 у графі місце роботи зазначено, що особа, яка притягається до відповідальності працює у підприємстві «Рідна земля». Проте доказів того, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з підприємством «Рідна земля», що до кола його обов`язків віднесено виконання організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, що забезпечують діяльність товариства, зокрема отримання ним ліцензії на перевезення паливно-мастильних матеріалів транспортним засобом, який належить підприємству, та яким він керував, у матеріалах справи відсутні.

Крім цього відсутні будь-які пояснення очевидців з приводу здійснення ним господарської діяльності. Натомість, при складанні протоколу посадова особа обмежилася вказівкою про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та вказівкою на те, що він перевозив паливно-мастильні матеріали, без ліцензії на право перевезення таких.

Такі формулювання не містять суті правопорушення і не передбачені диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Тому, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним визначення чи провадить особа господарську діяльність, яка підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення. При цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення та відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя не встановив, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Дані протоколу є недостатніми та неналежними доказами вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки не встановлено, що ОСОБА_1 під час перевезення паливно-мастильних матеріалів без ліцензії на право перевезення таких є суб`єктом відповідальності за порушення в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії на право перевезення паливно-мастильних матеріалів, тому суддя дійшов висновку, що його діях відсутні ознаки правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, оцінивши докази, доходжу висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх і переконливих даних щодо об`єктивної сторони правопорушення, за яким складено протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 164, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ