Справа №: 307/4669/21
Провадження № 3/307/43/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла повторно з Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №434070 від 10.12.2021 року вбачається, що 10.12.2021 року, в м. Тячів, в маркеті «АТБ» по вул. Незалежності, ОСОБА_1 перебував без одягнутої захисної маски та документа що посвідчує особу, чим порушив вимоги п. 2.2 п.п. 2 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21.12.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 разом з матеріалами було повернуто органу, який його склав, для приведення протоколу у відповідність зі ст. 256 КУпАП.

Як вбачається з постанови судді, протокол для належного дооформлення було повернуто, оскільки зазначені в додатках до протоколу відеозапис та рапорт відсутні та не приєднані до матеріалів справи.

12.01.2022 року до Тячівського районного суду Закарпатської області з Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області повторно надійшли матеріали про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП складені відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту протоколу, за результатами усунення недоліків до матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції Орос С.С. та DVD-R диск з відеозаписом з місця події.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 10.12.2021 року його справді зупинили працівники поліції, коли він зайшов в приміщення маркету «АТБ» без маски та документу що посвідчує особу. Зазначає, що під час складання протоколу він повідомив працівнику поліції про наявний в автомобілі біля місця події посвідчення водія, та надав його. Додатково зазначив, що на його мобільному телефоні є мобільний застосунок «Дія», який також пред`являв, однак відносно нього відразу склали протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП посадовою особою при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед інших питань, вирішуються питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 2 пункту 2-2 Постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року, з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол саме за порушення вимог п.п. 2, п. 2-2 Постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року, що передбачає перебування на вулицях без документів що посвідчують особу підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Порушень п.п.1 п 2.2 вказаної постаноиви, а саме щодо перебування в громадсчьких будинках і спорудах громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 поліцейськи в протоколі не зазначено, а відтак таке порушення йому в провину не ставиться.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, в місці зазначеня документу, за яким встановлено особу, зазначено посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.06.2021 року за яким було встановлено особу правопорушеника. Наведене підтверджує доводи ОСОБА_1 про те, що він предявляв посвідчення водія під час складення відносно нього протоколу.

Відповідно до статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус посвідчення водія це документ, що посвідчують особу та підтверджує її спеціальний статус.

Таким чином, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , та змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 434070 від 10.12.2021 року, дії ОСОБА_1 не відповідають складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП .

Таким чином, висуваючи обвинувачення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, та не вірно класифіковано дії ОСОБА_1 як такі, що підпадають під ознаки ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та п.п. 2, п. 2-2 Постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 року.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя М.М. Бряник