Справа № 355/1675/21
Провадження № 3/355/117/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з відділення поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , працююча ФОП « ОСОБА_2 »,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №213385 від 09.11.2021, який складено по відношенню до ОСОБА_1 , зазначається, що 09.11.2021 о 16 год. 00 хв. в с. Селичівка по вул. Незалежності , 19 в магазині «Продукти», всупереч вимогам ст. 15 «Про державне регулювання, виробництво обліку спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» здійснила роздрібну торгівлю горілки сумнівного походження без акцизу об`ємом 0,5 л, чим порушила вимоги ч.1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнала, пояснивши що 09.11.2021 року вона перебувала в магазині «Продукти» в с. Селичівка. В той час, коли зайшов хлопець в магазин, який нібито у них купив горілку, вона була відсутня. Під час перевірки зі слів працівників поліції, вона дізналася, що хлопець, якого вона не знає та вперше бачила, вийшов з пляшкою горілки з магазину. Вважає, що горілку він приніс із собою. Працівники поліції перевіряли зал і вітрину, намагаючись знайти безакцизний алкоголь, але горілки не знайшли. Вони вимагали від ОСОБА_1 добровільно видати їм 20 л безакцизної горілки, на що вона повідомила, що вони не продають такого алкоголю. У них у магазині є великий асортимент підакцизних горілчаних виробів, тому вважає що їм не має ніякого сенсу здійснювати продаж сурогатного алкоголю. Вважає, що поліцейські навмисно привели із собою людину, щоб сфабрикувати справу. Покази, які вона надала в письмовому виді, написала під жахливим тиском із сторони працівників поліції, так як о 16.30 год. взимку на вулиці було темна, тому перебуваючи в приміщенні з трьома чоловіками, які психологічно тиснули на неї, щоб як найшвидше все скінчилося, підписала те, що вимагали від неї поліцейські. ОСОБА_1 просила ту людину, що була з поліцейськими, прийти до суду та надати покази по даній справі в якості свідка, проте він відмовився. Вважає дії працівників поліції неправомірними, тому просить закрити провадження по даній справі в зв`язку із відсутністю в її діях адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Стаття 256 КУпАП визначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Такий протокол по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже зафіксованого правопорушення.

Необхідно зауважити, що порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом, При цьому слід враховувати, що у справі цей протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху на всій території України (ст.ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

У протоколі, що надійшов до суду, не викладена суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

За вимогами ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. При цьому, статтею 1 вказаного Закону визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Частиною 1ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Слід відзначити, що закон передбачає отримання ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб`єктами господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видана на ім`я ФОП « ОСОБА_3 ».

Звертаючись до аналізу наявних в матеріалах справи доказів, суд звертає увагу на власноруч написані пояснення ОСОБА_4 . Коли та за яких обставин вказаною особою надавались пояснення залишається невідомим (адже як свідок вказана особа в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена), проте зміст їх не відповідає дійсності зважаючи на таке.

Так, з наданих пояснень вбачається, що близько 16 год.00 хв. останній придбав безакцизну горілку «Пшинична» ємністю 0, 5 л по ціні 35,00 грн., при цьому продавець не продемонстрував йому пляшку, з якої здійснювався розлив. Окрім того, розлив здійснювався без мірного стакану з поділками. Відомості про те, що пляшка, з якої здійснювався розлив, не містила марки акцизного податку, в поясненнях відсутні. Також слід зауважити, що покази ОСОБА_4 записані різним почерком, що може свідчити про те, що його покази були дописані іншою людиною, що спростовує його покази як доказ для суду.

Таким чином вказаний доказ суд не може взяти до уваги та вважає його сфабрикованим.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, в тому числі відсутні відео - та фото - докази.

Надавши оцінку зібраним по справі доказам прихожу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_4 , не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.156 КУпАП.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на її користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останньої у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження за справою про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 7 ст. 283 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 156, 221, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Червонописький