Справа №423/2618/21
Провадження №3/431/14/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Олійник С.В., за участю секретаря Риженкової А.О., адвоката Степанової О.В., розглянувши матеріали про скоєння адміністративного правопорушення, які надійшли з Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №506842 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 27.09.2021 року о 22 годині 37 хвилин в м. Попасна на вул. Герцена, 2Д керував транспортним засобом Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою АLCOTEST № 6810 та проведення огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП під час відсутності особи справу може бути розглянути лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладання розгляду справи. ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, уклав договір про правову допомогу із адвокатом Степановою О.В., яка в судовому засіданні підтвердила про належне повідомлення правопорушника та просила суд розглядати справу за його відсутності.

В судовому засіданні адвокат Степанова О.В. пояснила, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки він 27.09.2021 року о 22 годині 37 хвилин в м. Попасна на вул. Герцена, 2Д не керував транспортним засобом, а тому не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, додані до протоколу докази є недопустимими. Просила на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що ними не спростовано позиція ОСОБА_1 та обґрунтування адвоката Степанової О.В., не підтверджено факт керування правопорушником транспортним засобом в стані сп`яніння та зафіксовані на відеозаписах обставини не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом, відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із матеріалів справи встановлено, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_2 пройти медичний огляд за допомогою алкотест № 6810, на відео поліцейський пропонує пройти медичний огляд за допомогою алкотест № 6010 усно, не пропонуючи фактично спеціального технічного засобу.

Відповідно до переліку зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого наказом МОЗ №95 від 10.02.2010 року відсутні дані щодо державної реєстрації такого медичного виробу, як Drager Alcotest 6010.

Суд приймає до уваги посилання адвоката щодо пропозиції поліцейським пройти медичний огляд за допомогою неіснуючого і не зареєстрованого алкотесту за № 6010, оскільки підтверджено під час розгляду.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, Порядку чи ст. 266 КУпАП, вважаються недійсними.

Судом встановлено, що поліцейський порушив порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонувавши одразу проходження медичного огляду за допомогою алкотеста, на що не мав повноважень, мав запропонувати медичний огляд лише після проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та у разі незгоди з результатами огляду правопорушника, проведеного поліцейським.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження біля транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №506842 від 27.09.2021 року, ОСОБА_1 27.09.2021 року о 22 годині 37 хвилин в м. Попасна на вул. Герцена 2Д керував транспортним засобом Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою АLCOTEST № 6810 та проведення огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. (а.с. 1)

Відповідно до наданої в судовому засіданні копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №506842 від 27.09.2021 року, час вчинення, а саме 22 годині 37 хвилин не зазначено, тобто в оригінал протоколу вносились зміни після його складання і підписання.

Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що поліцейський 27.09.2021 року близько 22 годині 37 хвилин підійшов до автомобіля Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. Сам ОСОБА_1 стояв на стоянці автомобілів біля жилого масиву біля свого автомобіля.

Цими відеозаписами підтверджено позиція адвоката щодо дій ОСОБА_1 , а саме, що на момент встановлення обставин правопорушення, автомобіль перебував у неруховому стані, ОСОБА_1 не знаходився в салоні автомобіля на місці водія, знаходився біля автомобіля, який не знаходився в стані експлуатації.

З дослідженого відеозапису на а.с. 8 не вбачається, що автомобіль Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 рухався, переслідувався поліцейськими аж до вул. Герцена 2Д м. Попасна Луганської області та був зупинений. Відсутня на відеозапису фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль, хто був за кермом, не роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, а лише повідомлено, що його в разі злісної непокори може бути затримано в порядку ст. 263 КУпАП, і зафіксовано лише знаходження ОСОБА_2 біля автомобіля.

Таким чином, вказаним відеозаписом, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, який є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

З дослідженого відеозапису на а.с. 9 встановлено, що відеозапис з камер спостережень, які знаходяться на приміщенні торгового закладу, на якому зафіксовано автомобіль без видимих ознак марки автомобіля, номерних знаків, який не рухався.

Суд вважає цей доказ неналежним, оскільки не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, вилучений у невідомих осіб із порушенням порядку вилучення відеозапису.

Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підтвердження факту скоєння правопорушення, які надані працівниками поліції, свідків було запрошено о 23 годині 30 хвилин, які не могли бачити керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Хоча стверджують у поясненнях, що 27.09.2021 року о 22-37 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився. (а.с. 3-4)

Як видно з відеозапису, особи, яких зазначено свідками, документів, що посвідчують їх особу не пред`являли, тобто є невстановленими особами, залучені через годину після встановлення правопорушення.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_2 матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя Олійник С.В.