КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/518/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року під головуванням судді Скуби А.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП -

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, у розмірі 454 грн.

Не погодившись з указаною постановою, 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначено, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою без врахування дійсних обставин справи та з неправильно застосованими нормами матеріального права.

Посилалась на те, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, не в повній мірі з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки таким обставинам та поклав припущення в основу оскаржуваної постанови.

Крім того зазначила, що її не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, судові повістки не направлялися, телефонних дзвінків з повідомленням дати розгляду не отримувала.

Щодо неповного з`ясування судом першої інстанції обставин справи зазначила, що у разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейськими, такий огляд має бути проведений в найближчому закладі охорони здоров`я.

Вважає, що чинним законодавством передбачено, що у випадку відмови водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи незгоди із проведеним результатом, у працівників патрульної поліції не виникає права складати протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі працівники мають запропонувати водієві пройти зазначений огляд в закладі охорони здоров`я шляхом вручення письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, просила поновити строк апеляційного оскарження постанови суду, посилаючись на те, що з повним текстом оскаржуваної постанови її адвокат ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 20.12.2021.

Крім того, 29 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку захисник ОСОБА_1 - адвокат Колесник В.М. направив до суду першої інстанції апеляційну скаргу, яка тотожна за змістом та вимогами з апеляційною скаргою, поданою ОСОБА_1 , що враховується судом під час розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 порушила п. 2.9а ПДР України, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення, результатах приладу «Драгер», згідно яких вміст алкоголю в крові склав 0.84% та відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції (а.с. 1, 2, 5).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 221349 від 29.06.2021 року ОСОБА_1 о 23 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Підлипній керувала транспортним засобом марки Infinity д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння, проводився за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 2). Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, для з`ясування обставин справи судом оглянутий відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції № DSJ_0000758_0000758, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згодна пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та не оскаржує його результати, до закладу охорони здоров`я для проведення огляду лікарем-наркологом її доставити не просить.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_1 та її захисника на недоставляння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до закладу охорони здоров`я, а отже недійсність результатів проведеного огляду спростовується наявними у справі доказами, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згодна з проведеним оглядом та зазначає, що вживала напередодні огляду алкогольні напої.

Крім того, посилання ОСОБА_1 у письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення на те, що працівниками патрульної поліції не було надано сертифікат щодо приладу «Драгер» суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що працівником патрульної поліції роз`яснено ОСОБА_1 про те, що такий сертифікат можна отримати за власним зверненням на гарячу лінію «102».

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 221349 від 29.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- показниками приладу «Драгер», згідно яких вміст алкоголю в крові склав 0.84% (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції (а.с. 5)

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

На переконання суду, вказані докази беззаперечно доводять те, що ОСОБА_1 порушила п. 2.0а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

На спростування встановленого під час перевірки працівником поліції факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 до справи будь-яких доказів не долучила, до медичних закладів самостійно у зв`язку з цим не зверталася.

Клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання свідків, присутніх під час проведення перевірки її стану сп`яніння судом відхилено, остільки долучені до справи пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджують факт перебування ОСОБА_1 під час перевірки працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу «ДРАГЕР», у стані алкогольного сп`яніння та виявлення 0,84%.

Окрім цього, суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_1 з діями працівника поліції під час перевірки на стан алкогольного сп`яніння та складання матеріалів погодилася й у адміністративному порядку їх не оскаржила.

Твердження апеляційної скарги про порушення судом процесуальних прав у зв`язку з розглядом справи у відсутність правопорушника підлягають відхиленню, оскільки докази на спростування винуватості ОСОБА_1 не позбавлена була можливості долучити до апеляційної скарги.

Між тим, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Що стосується посилань на неправильне зазначення імені порушниці в оскаржуваній постанові, то суд виходить з того, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, клопотала про слухання справи у її відсутність, що виключило можливість перевірки правильності у викладенні її анкетних даних.

У випадку наявності описки у викладенні імені порушника у постанові, то це питання може бути вирішено шляхом звернення до суду першої інстанції з заявою про її виправлення.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції справу розглянуто повно, та об`єктивно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, остільки докази на його спростування матеріали справи не містять.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар