ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Цуркан І.І., за участі особи, яка притягнута до адмінстративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника- Константинівської Н.П. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень,

в с т а н о в и в:

Згідно постанови суду, 22 листопада 2021 року о 01 год 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля (сексуальне) по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , а також вчиняє дії щодо домашнього насилля протягом останнього місяця. Крім того, 05 грудня 2021 року о 01 год 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та вчиняв дії сексуального характеру.

Таким чином, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

_______________________________________________________________________________________

Провадження № 33/812/52 /22 Головуючий у 1-й інстанції: Шевиріна Т.Д.

Категорія: ст. 173-2 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що конфлікт на підвищених тонах, який склався між ним та його дружиною ОСОБА_2 не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відсутні докази на підтвердження завдання шкоди її психічному здоров`ю, що являється об`єктивною ознакою сторони даного проступку.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що покази свідків та потерпілої узгоджуються між собою щодо дати, часу та обставин вчинення домашнього насилля, а також узгоджуються з наявними в матеріалах справи письмовими доказами та у сукупності підтверджують факти, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення щодо обставин вчинення домашнього насильства 22 листопада 2021 року та 05 грудня 2021 року відносно ОСОБА_2 . Звертає увагу, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є близькими родичами ОСОБА_2 , а значить є зацікавленими особами по справі.

Зазначає, що сварки між ним та дружиною дійсно виникали, але причиною було те, що дружина втратила до нього почуття любові, має намір розлучитися та не давати можливості виховувати спільну дитину. Крім того, між ними існують розбіжності щодо спільного володіння, користування та розпорядженням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що між ним та дружиною склалися відносини цивільно-правового характеру, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, звертає увагу на те, що порушені вимоги ст. 256 КУпАП, а саме у протоколах про адміністративне правопорушення не зазначено обов`язкового реквізиту «суть адміністративного правопорушення», що унеможливлює розгляд протоколів по суті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Констанинівської Н.П. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він вчинив насильство в сім`ї щодо своєї дружини, а саме вчинив умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні відносно неї нецензурною лайкою та вчиняв дії сексуального характеру .

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Зазначені вище діяння можуть проявлятися у наступних формах: насильство, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, одежі, коштів, тощо.

Згідно із ст.1 Закону України № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 742381 від 22 листопада 2021 року та серії ВАБ № 742306 від 05 грудня 2021 року вбачається, що 22 листопада 2021 року та 05 грудня 2021 року ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняв домашнє насилля по відношенню до своєю дружини ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, вчиняв сварки та чинив дії сексуального характеру.

Потерпіла ОСОБА_2 в своїх поясненнях від 22 листопада 2021 року та від 05 грудня 2021 року підтвердила, що дійсно ОСОБА_1 вчинив відносно неї психологічне насильство, що виразилось в погрозах, нецензурній лайці, образах Підкреслювала, що зазначені дії відбуваються в присутності малолітніх дітей.

Вказала, що ОСОБА_1 погрожує знищити майно, а також один раз розбив двері, обірвав на вікнах штори, кидав речі та дитячі іграшки. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_2 вчиняв щодо неї домашнє насильство економічного характеру, ніде не працює, грошей на продукти та інші побутові потреби не дає.

В заяві від 22 листопада 2021 року просила застосувати до ОСОБА_1 терміновий заборонний припис. При розгляді справи в першій інстанції представником було долучено копію термінового заборонного припису, складеного 23 листопада 2021 року, терміном на 10 діб.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, допитав свідків в судовому засіданні, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Заперечення, щодо показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки вони являються близькими родичами потерпілої судом не беруться до уваги, так як будучи допитаними у суді першої інстанції свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Твердження апелянта, щодо незгоди з висновком суду про узгодженість показів свідків та потерпілої, стосовно дати, часу та обставин вчинення домашнього насилля з матеріалами справи та наданими письмовими доказами, є безпідставними та спростовуються наданими доказами, а саме: копією термінового заборонного припису, складеного 23 листопада 2021 року, скрін-шотом листування між потерпілою та її батьком (свідком ОСОБА_3 ), оригінал листування оглядався судом під час допиту свідка ОСОБА_3 на мобільному телефоні останнього.

Щодо посилання апелянта на порушення вимог ст. 256 КУпАП, а саме відсутність в протоколах такого обов`язкового реквізиту як «суть адміністративного правопорушення» то дані посилання спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2021 року вбачається, що в графі «Склад адміністративного правопорушення» посадовою особою органу поліції, викладено суть адміністративного правопорушення, яка полягає в тому, що ОСОБА_1 вжив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 (сексуальне) також протягом останнього місяця вчиняє відносно неї психологічне насилля (а.п. 2).

З протоколу про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2021 року вбачається, що в графі «Склад адміністративного правопорушення» посадовою особою органу поліції зафіксовані дані, викладено суть адміністративного правопорушення, яка полягає в тому, що ОСОБА_1 відносно своєї дружини ОСОБА_2 вжив домашнє насильство, висловлювався нецензурними словами (суперечка) та насилля сексуального характеру (а.п.8).

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ці вимоги закону дотримані при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином мотивованим, підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло