Справа №731/547/21
Провадження №3/731/9/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Чичоти В.О.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Матвієнка В.М.

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, маючого середню освіту, не маючого статусу особи з інвалідністю чи УБД, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2021 року о 15 год. 08 хв. на автодорозі Дащенки-Світличне, ОСОБА_1 керував транспортний засіб марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 505» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під відеофіксацію, цим самим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 26.01.2022 року ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що 13 листопада 2021 року дійсно керував автомобілем ВАЗ, пасажиром в якому знаходився ОСОБА_2 . Рухався по автодорозі з с. Дащенки до м. Прилуки та був зупинений працівниками поліції. Останній перевірив документи та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 повідомив, що три дні тому вживав алкогольні напої, і в нього є запах. Ознак алкогольного сп`яніння насправді у нього не було. Вказав, що від огляду на стан сп`яніння на місці він не відмовлявся, а пройти огляд в закладі охорони здоров`я працівники поліції взагалі не пропонували. Працівникам поліції про свою згоду щодо проходження медичного огляду він повідомляв пізніше, однак вони ніяк на це не відреагували. Та все одно складали протокол. Цей факт підтвердити його товариш ОСОБА_2 не може, оскільки він весь час перебував у автомобілі.

Захисник Матвієнко В.М. підтримав позицію свого підзахисного, та вказав, що інформація щодо годин та хвилин на відеофіксації з бодікамері не відповідає вказаному у протоколі часу вчинення правопорушення, зважаючи на що не може вважатись належним доказом крім того, вказував на те, що працівники поліції не роз`яснили його підзахисному процесуальні права.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №383772, складеним 13 листопада 2021 року (а.с. 2), що підтверджує особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення та здійснення відеофіксації вказаної події;

- відеозаписами з оптичного диску DVD-R, марки «Verbatim» (4,7 GB/120min/16Х) (а.с. 3), якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію поліцейського щодо проходження ним, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, у водія спостерігаються ознаки перебування у стані сп`яніння, зокрема, характер уповільнених рухів, міміки, порушення зв`язності мовлення. Сам водій повідомляє про наявність у нього запаху алкоголю. Крім того, один з відеозаписів також, відображає подію керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки після його зупинки, на місці водія перебував ОСОБА_1 , який в свою чергу, під час розмови з працівником поліції факт керування даним транспортним засобом не заперечував (а.с. 3) і в судовому засіданні також підтвердив.

Суд критично відноситься до доводів сторони захисту щодо невідповідності часу відео зйомки з бодікамери. Така позиція суду ґрунтується на тому, що з першого фрагменту відео, знятого відеореєстратором автомобіля, вбачається, що час вчинення адміністративного правопорушення є саме 15 година 08 хвилин, і вказаний фрагмент закінчується коли водій ОСОБА_1 виходить з машини, та до нього підходить працівник поліції. Другий відеозапис, який розпочинається з цього ж моменту, також зафільмовує цю подію, і співставивши обидва відеодокази, суд робить висновок, що як подія руху автомобіля, так і зупинки його працівниками поліції та спілкування з водієм ОСОБА_3 відбувалась одна за одною послідовно, без значного проміжку часу.

Сама невідповідність часу, вказаного на відеозаписі з бодікамери не може вважатись на думку суду істотним порушення, яке призвело до недопустимості цього доказу. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку щодо необхідності визнання даного доказу належним, допустимим, та таким, що свідчить про обґрунтованість складеного протоколу.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що в день складання протоколу він перебував в якості пасажира в автомобілі ОСОБА_1 . Автомобіль був зупинений працівниками поліції, і свідок не чув спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, оскільки залишився в автомобілі. Пояснив, що запах алкоголю в автомобілі міг бути, оскільки він в той день вживав спиртні напої. Навпроти, водій вів себе адекватно та явних ознак алкогольного сп`яніння не мав. Зупинка автомобіля працівниками поліції відбулась після 15 години. Згодом, водій повернувся, повідомив, що на нього склали протокол, та продовжив керування. В подальшому свідок залишив його автомобіль і добирався додому самостійно.

Оцінюючи покази свідка, суд зважає, що вони підтверджують місце та час вчинення адмініністративного правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Критично оцінюються покази свідка, в частині відсутності у ОСОБА_3 ознак сп`яніння, адже вони спростовуються оглянутим відеозаписом.

Надана стороною захисту копія протоколу серії ДПР 383773 не спростовує відомості, зазначені в протоколі що розглядається.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.5. ПДР України, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки водій відмовився від огляду на стан сп`яніння, відповідні його дії та ознаки сп`яніння були зафіксовані засобами відеофіксації та у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції, то це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, беручи до уваги наявні докази по справі, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

Зі змісту протоколу вбачається, що під час формування працівником поліції адміністративних матеріалів особу ОСОБА_1 встановлювалося на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 . Вказана обставина підтверджує наявність у останнього права на керування транспортними засобами.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко