ПОСТАНОВА

Іменем України

09 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 за ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №014891 від 06.12.2021 року, 22 січня 2021 року о06:15 год. у м. Дніпро ж/м Червоний Камінь, в районі будинку №17 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП, проте місце пригоди залишив, не повідомивши органи Національної поліції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зокрема заперечив факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що дорожньо-транспортної пригоди, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, він не вчиняв, і, відповідно, місця пригоди не залишав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Таким чином, для настання відповідальності за ст. 122-4 КУпАП має бути доведено факт причетності особи до дорожньо-транспортної пригоди, що є одним із основних предметів доказування у даній справі.

Так, ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Відповідно до вимог п. 2.10 (а) ПДР України водій зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАПхарактеризується наявністю виключно прямого умислу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 по суті вказаного у протоколі правопорушення, останній заперечив факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на його транспортному засобі пошкодження відсутні та заперечив факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Підстави сумніватися у твердженнях ОСОБА_1 у суду відсутні, оскільки жодних доказів того, що останній вчинив дії спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння матеріали справи не містять.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості та докази про те, чи взагалі була ДТП за участю саме ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП не знайшов свого підтвердження і вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4КУпАП, є недоведеною.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому вважає за необхідне провадження по справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус