Справа № 711/5246/21
Номер провадження 3/711/67/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справі відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №108294 14.08.2021 року о 03.55 год. в м.Черкаси вул.Нижня Горова водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Super B д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмове пояснення згідно якого зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного праворушення не визнає в повному обсязі та із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 108294 від 14.08.2021 року не погоджується. Надав пояснення, що в ніч з 13.08.2021 на 14.08.2021 перебував у себе вдома за адресою АДРЕСА_1 , а його автомобіль «Шкода Суперб» р.н. НОМЕР_1 був припаркованим біля будинку. Близько 03 години до нього зателефонував товариш, який попросив привезти купити для нього в аптеці та привезти йому ліки, оскільки останній має хворе серце. Оскільки він напередодні вживав алкоголь, він викликав водія драйвера та вийшов до свого автомобіля, де чекав на останнього сівши до салону. Близько 03 години 50 хвилин до місця де стояв його автомобіль під`їхав службовий автомобіль поліції, з якого вийшли працівники поліції, які підійшли до нього та почали вимагати, щоб він надав документи водія. Він виконав їх вимоги, при цьому повідомивши їх що автомобілем не керував. В подальшому працівниками поліції з незрозумілих йому причин було складено відносно нього адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, який було складено навіть не в його присутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лавріненко Є.Ю. зазначив, що під час ознайомлення з відеозаписами долученими поліцейськими до матеріалів адміністративної справи, можна пересвідчитись, що на них відсутній момент зупинки автомобіля Skoda Super B д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про те що органом поліції не надано до суду жодного доказу про те, що даний автомобіль рухався та ним керувала будь-яка особа. Крім цього, відповідно до п.5, Розділу 2, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, . відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Органом поліції в порушення вимог інструкції додано до матеріалів фрагменти (нарізки) відеозаписів з бодікамер поліцейських, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічних характеристик даних камер, що явно свідчить про фальсифікацію поліцейськими матеріалів справи (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (ВС/КАС, справа № 524/5536/17 від 15.11.2018). В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додаються: запис з бодікамер СА00129, СА00053, проте до суду надано відеозапис лише з камери СА00129. Отже надані до матеріалів відеозаписи слід вважати неналежним доказами при розгляді даної адміністративної справи. Крім того, під час оформлення матеріалів працівниками поліції не опитано самого ОСОБА_1 , та не встановлено, що даний автомобіль стояв. Адміністративний протокол складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою останнього від проходження медичного огляду, щодо стану сп`яніння, хоча останній автомобілем не керував, а перебував в даному автомобілі та чекав на свого брата. Будь-яких доказів про керування автомобілем ОСОБА_1 органом поліції не здобуто, а адміністративний протокол складений на надуманих підставах. Враховуючи позицію ВСУ у справі №204/8036/16-а(2а/204/27/17) від 19.02.2020, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Таким чином вважає, що працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, та не доведено що саме він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення. А тому просить суд закрити провадження у адміністративній справі № 711/5246/21 відносно ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Лавріненка Є.Ю., переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння, або відмова особи від проходження огляду та керування ТЗ під час такої відмови. Але для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб повинно бути зупинено працівниками поліції на законних підставах в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшого притягнення до відповідальності), ставить під сумнів і саму процедуру виявлення нетверезого водія. Так у своєму рішенні від 15.03.2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ПДР, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування ТЗ є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти ТЗ лише коли є факт правопорушення. Таким чином зупинений, тобто до самої зупинки ТЗ повинен находитися у русі, оскільки керування таким засобом можливе лише коли останнє рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу і навіть із ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом. Діюче законодавство, в тому числі ПДР, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п.27 ПВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування". За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 "Кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія". Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі". Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог п 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортного засобу, перебуваючи безпосередньою в транспортному засобі.

Як встановлено в судовому засіданні, під час перегляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів провадження гр. ОСОБА_1 дійсно перебуває поруч автомобіля та відсутні будь-які належні та допустимі докази, що останній керував транспортним засобом та його було зупинено працівниками поліції. Зазначений факт також підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції ААБ 208294, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того в матеріалах справі відсутні будь-які пояснення, як самого ОСОБА_1 , так і будь-яких очевидців, які б вказували на факт керування останній транспортним засобом.

Суд критично оцінює рапорт інспектора взводу 2 роти 4 БУПП Черкаської області ДПП лейтенанта поліції Самко О.О. в якому останній вказує, що екіпажем поліції було зупинено транспортний засіб Skoda Super B д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки вказаний факт не підтверджено ні поясненнями свідків, ні відеозаписом з бодікамер працівників поліції, ні відео з реєстратора патрульної поліції. Крім того, сам ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю доказів керування правопорушником транспортним засобом.

Згідно п. 1 ч.1 ст.247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі якщо у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, ст.ст.130, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутні складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: Ю. В. Михальченко