Справа № 458/24/22 Головуючий у 1 інстанції: Книш О.І.
Провадження № 33/811/119/22 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , захисника Каралюса Л.М., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Каралюса Л.М. на постанову Турківського районного суду Львівської області від 10 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП,

встановив:

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 10.01.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Згідно постанови суду 07 січня 2022 року близько 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 , діючи у складі групи осіб, спільно з ОСОБА_2 вчинив незаконне перетинання державного кордону з України в Республіку Польща та зворотньо, поза межами встановлених пунктів пропуску, на напрямку 365-367 прикордонних знаків, на території Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в наслідок чого був затриманий на відстані 2000 метрів від державного кордону України та 700 метрів від околиці села Лопушанка, дільничним інспектором прикордонної служби відділення Інспекторів прикордонної служби «Лопушанка» (тип В) відділу прикордонної служби «Сянки» (тип В). Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

Захисник Каралюс Л.М. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, судом не повною мірою досліджено всі обставини справи, висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема що ОСОБА_1 надавав свої пояснення під тиском військовослужбовців ДПС України, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення останньому не було забезпечено захисника. Також захисник зазначає, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст.202 КУпАП, та жодним доказом не стверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, оскільки останній не мав жодного умислу на вчинення такого.

Розглянувши матеріали справи № 458/24/22, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №239077 від 08.01.2022 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.4-), протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 07.01.2022 року (а.с.3), інформацією щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС «Лопушанка» ВПС «Сянки» 7 прикордонного загону від 07.01.2022 року, де хронологічно викладено обставини реагування військовослужбовців прикордонної служби на отриману інформацію від органів охорони кордону Республіки Польща щодо затримання трьох громадян Туреччини та втечу двох осіб на територію України (а.с.6-8), рапортами військовослужбовців прикордонної служби (а.с.9-13), первинними поясненнями ОСОБА_1 від 07.01.2022 року, в яких добровільно повідомив про обставини незаконного перетину державного кордону та супроводження трьох громадян Туреччини, при цьому не повідомляв про вчинення жодного тиску з боку військовослужбовців ДПС України (а.с.16), поясненнями військовослужбовців ДПС України ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наданими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 надавав свої пояснення під тиском військовослужбовців ДПС України та останній не мав жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення, були предметом дослідження суду першої інстанції, яким була надана обґрунтована та вмотивована оцінка, з якою з огляду на досліджені докази у справі апеляційний суд повністю погоджується.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Каралюса Л.М., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 10 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Каралюса Л.М. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.