ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7598/21
Провадження № 3/210/121/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" лютого 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. розглянув матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює Центральне кладовище,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2021 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Скотар Р.Є. надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 114940 від 13.12.2021 року складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладено наступні обставини. 13.12.2021 року о 13 год.39 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, вул.. В.Гурова 35, гр.. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. На законну вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмові пояснення та заяву про розгляд адміністративної справи без його участі.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив,вину не визнає, оскільки не керував автомобілем у стані сп`яніння та не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, на момент, як до нього звернулись працівники поліції він сидів в салоні свого автомобіля з відчиненими водійськими дверцятами. Автомобіль приблизно годину знаходився з вимкненим двигуном у нерухомому стані, так як ОСОБА_1 чекав свою доньку, яка займалася з репетитором в будинку, що був розташований поряд. Так, коли 13.12.2021 до нього підійшли поліцейські, то вони відразу сказали, що на їх думку він знаходиться в стані сп`яніння та йому необхідно пройти огляд на встановлення факту вживання алкоголю. Пояснення, що його автомобіль припаркований вже більше години, а він є тверезим, поліцейські проігнорували, та почали наполягати на тому, що йому необхідно проїхати до психоневрологічного диспансеру (далі - ПНД) для проведення огляду на вживання алкоголю. В свою чергу ОСОБА_1 запропонував щоб його перевірили з використанням пристрою «Драгер», так як у нього не має часу їхати на ПНД, тому що скоро у доньки закінчиться урок. Поліцейські не повідомивши про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснивши права, запросили двох свідків та повідомили їм, що ОСОБА_1 начебто керував у стані сп`яніння та відмовляється на закону вимогу поліцейських проходити огляд з метою виявлення стану алкогольного іншого сп`яніння в ПНД. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що залучені свідки не знаходились на місці події з моменту, як до нього підійшли поліцейські, а були запрошенні приблизно через 10-15 хвилин після цього. Після чого склали на нього протокол серії БД №114940, при цьому свідки дуже поспішали, тому поліцейські власноруч заповнили пояснення від них та надали для підпису протокол. Після чого свідки пішли, а поліцейські видали копію протоколу та тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами та повідомили, що на цей день його відсторонено від керування автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чеботар С.О.. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні, в якому зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся.Крім того, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; працівниками поліції порушена процедура розгляду адміністративної справи та складання протоколу про адміністративне правопорушення; працівниками поліції порушена процедура направлення на проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи та переглянуто в судовому засіданні при розгляді справи, момент зупинки Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 автомобілю відсутній, доказів того, що ОСОБА_1 13.12.2021 року о 13 год.39 хвил. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, з вказаного диску з відеозаписами вбачається, що відеозйомка фрагментарна, епізодична, не є безперервною, постійно переривається, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, судом встановлено, що відеозаписи не містять доказів зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 13.12.2021 року о 13 год.39 хвил., через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, суд, звертає увагу на наступні обставини.

Суд критично оцінює письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони складені шляхом внесення в заздалегідь виготовлений машинописний текст бланку рукописної інформації, що є неприпустимим порушенням, мають однаковий зміст, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, пояснення вказаних свідків не містять інформації щодо документів на підставі яких працівники поліції встановили особи свідків, не містять в собі ніяких відомостей про те, в який саме час та в якому місці ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд. В поясненнях даних свідків відсутня інформація щодо того чи були вони свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 13.12.2021 року о 13 год.39 хвил.

Пунктом 7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які не є безперервними, вбачається, що в ході розмови між ОСОБА_1 та поліцейськими останні зазначають про те, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_4 чітко відповідає, що погоджується пройти огляд на місці зупинки. Після чого відеозапис переривається.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 114940 від 13.12.2021 рокузазначено, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження медичного огляду, проте відомості відображені в протоколі щодо відмови ОСОБА_1 не відповідають дійсності, та не знайшли свого підтвердження доказами у судовому засіданні.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки, чи від проведення огляду в закладі охорони здоров`я

Отже, покази ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного засобу, підтверджується відеозаписом, ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані поясненнями свідків, чи будь-якими іншими доказами не спростовуються.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки працівники поліції не забезпечили медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, який не відмовлявся від проходження огляду, суд приходить до висновку, що протокол складено з порушенням вимог статті 266 КУпАПта пункту 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, тому зазначений огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що в розумінні вимог п.1.10 ПДР ОСОБА_1 був водієм автомобіля, через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також,працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами, тому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь-якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар