Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/46/22
Провадження № 3/321/45/2022
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2022 року смт. Михайлівка
Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Олійник М.Ю. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в смт.Михайлівка Михайлівський район Запорізька область, громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2, ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, відомості про розгляд справи у Михайлівському районному суді містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130, 122-2, 126 КУпАП, не є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку ОСОБА_1 , щодо його неявки у судове засідання, суд розцінює як намагання затягнути процес та уникнути відповідальності.
ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.
Окрім того, згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків отримувати судові повістки і своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що розцінюється судом, як намагання уникнути відповідальності.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , згідно зі ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків:
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 122-2 КпАП України передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП підтверджується такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 252033 від 06 січня 2022 року,
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 252035 від 06 січня 2022 року,
рапортом працівника ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області В.Васіна,
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,
тестом на алкоголь № 508 до протоколу №252033 алкотестера 6810, згідно якого підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю 2,48% проміле,
письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 від 06 січня 2022 року,
відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252033 від 06 січня 2022 року,
рапортом працівника ВП №3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області О.Гуменяка,
відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252035 від 06 січня 2022 року,
У відповідності зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також ч. 1 ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За змістом ст. ст.9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю у формі прямого чи непрямого умислу. Зокрема, суб`єктивною стороною правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП є вина у формі прямого умислу, тобто якщо особа на день скоєння правопорушення знає про встановлення тимчасового обмеження у праві щодо неї, однак, знехтувавши цим обмеження, свідомо продовжує користуватись наданим правом.
Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення додано лише письмові пояснення правопорушника та рапорт працівника поліції, при цьому в матеріалах справи відсутні дані, щоб підтверджували наявність існування постанови, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення (№ 37865913 від 20.03.2018 року) про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, обізнаність правопорушника з тимчасовим обмеженням його у праві керування транспортними засобами на час скоєння правопорушення.
Враховуючи, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутня постанова державного виконавця від 20.03.2018 року № 37865913 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, за таких обставин суд вважає, що не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів № 321/46/21 (провадження №3/321/45/2022), № 321/46/22 (провадження № 3/321/45/2022) та № 321/46/22 (провадження №3/321/46/2022) в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 321/46/22 (провадження № 3/321/45/2022) та розглядати вказані справи одночасно.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 213, 221,247, 283 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в порядку примусового виконання постанови, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник