ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/84/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Воронцової Л.П., секретар судового засідання Плохотніченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік . Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 29.06.2021 о 22:50 годині в м. Херсоні парк Слави , керував транспортним засобом Mercedes-Benz , реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням норм права, є незаконною та необґрунтованою. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, вказує на те, що не керував транспортним засобом, за кермом була його знайома ОСОБА_2 , про що він вказував працівникам поліції, факту керування ним ТЗ не встановлено, в матеріалах справи доказів не міститься.

Суд безпідставно взяв до уваги покази працівників поліції, оскільки коли під`їхали працівники поліції автомобіль не рухався. Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення невірно кваліфікувала його дії, оскільки він вже був притягнутий по цій же статті до відповідальності, протокол мав бути складений за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія він не має, оскільки був позбавлений їх за рішенням суду.

Зазначає, що відеозапис з нагрудного відеореєтратора поліцейського не містить факту зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП- орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Правилами дорожнього руху України заборонено керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зібрані у справі докази не можуть бути допустимими та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які встановивши особу останнього та виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти «Драгер» а у разі відмови від такого проходження, проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду шляхом продування Драгеру та погодився на огляд в умовах медичного закладу, та наполягав на взятті у нього аналізу крові.

З відеозапису нагрудної камери працівників поліції вбачається, що присутні при складані протоколу про адміністративне правопорушення особи, а саме ОСОБА_2 та її тітка, вказували поліцейським патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 тільки відігнав автомобіль з одного місця на інше, більше він за кермо не сяде, тому вони викликають таксі. Заперечень з боку присутніх осіб ОСОБА_3 та її тітки, щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не було. ОСОБА_2 не зазначала про те, що вона керувала автомобілем. Вказувала, тільки на те, що далі вони поїдуть разом з ОСОБА_1 та її тіткою на таксі. Крім того, слід звернути увагу на ту обставину, що друга присутня на місці події жінка (як зазначив сам апелянт тітка ОСОБА_3 ) , пропонувала інспекторам поліції врегулювати питання добровільно, при цьому повідомила, що ОСОБА_1 далі не поїде.

Не зважаючи на ту обставину, що матеріали відеозаписів не містять відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz», проте наведену обставину підтвердили допитані судом інспектори поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до показань свідка ОСОБА_4 , допитаної за клопотанням захисту, яка була присутня при складені протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки остання є заінтересованою особою, не має водійського посвідчення, а з дослідженого судом відео хоча її присутність і вбачається, проте вона жодного разу не заявила про ту обставину, що керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz» і відповідних дій з цього приводу не вчиняла.

Встановлені обставини справи, а також обстановка в цілому, яка передувала огляду ОСОБА_1 на встановлення факту алкогольного сп`яніння, на переконання суду, свідчить про те, що саме останній керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», при цьому на відеозапису вбачаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 та її тітки.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом є неприйнятними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За приписами п 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі по тексту Інструкція) огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У випадку відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, та відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру направлення водія з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою технічних засобів від якого він відмовився, чи пройти огляд у медичному закладі. Така відмова зафіксована технічним засобом відеозапису, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виявивши у водія об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські діяли у відповідності до вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, запропонувавши пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку і відмова водія від проходження такого огляду сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доводи скарги ОСОБА_1 про те, що посадовою особою складено протокол про адміністративне правопорушення за неправильною кваліфікацією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності, якщо вона повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за 2021 рік відповідно до довідки за обліковими даними УПП в Херсонській області ДПП до адміністративної відповідальності за ст. 130 КупАП не притягувався, та має посвідчення водія. /а.с. 3-4/

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також інформацію про свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та, враховуючи ч.2 ст.36 КУпАП, накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доказами цього є протоколи про адміністративне правопорушення, відеозапис, долучений до протоколу, рапорт поліцейського.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 294,295 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.П. Воронцова