Справа № 456/5385/21 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1910/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Згідно з постановою 19.10.2021 року о 07 год. 39 хв. в м.Стрий по вул. Шашкевича, Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що суд необ`єктивно підійшов до вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема не були допитані працівники поліції та свідки ОСОБА_2 , а покази його свідків - пасажирів машини, не прийняті до уваги.

Зазначає, що 19.10.2021 року зранку його зупинили працівники поліції, які попросили для перевірки документів, запитали чи не вживав спиртного, він пояснив, що не вживав, тоді працівники поліції забрали права, сфотографували авто та сказали відвезти пасажирів й повернутись, при цьому не проводячи жодного запису.

Стверджує, що поліцейські відпустили його, оскільки він був тверезим.

Вказує, що відвізши пасажирів, о 08.00 год. повернувся, до працівників поліції, проте за кермом був його співробітник, так як у ОСОБА_1 було забрано водійське посвідчення.

Разом з тим, зазначає, що працівники поліції запропонували йому поїхати в лікарню на обстеження, однак він відмовився, оскільки не був за кермом.

Звертає увагу, що одразу після цього звернувся в медичний заклад, відтак в матеріалах справи наявний медичний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2021 року, складений 09.05 год, в якому зазначено, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054795 від 19.10.2021 року (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2021 року (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 19.10.2021 року (а.с.5), письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 19.10.2021 року (а.с.6), відеозаписом на СD-R диску (а.с.8), на якому чітко зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейського (а.с. 8), ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Жодних зауважень не висловлював, як і не вказував, що не перебував за кермом.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з рота, хитка хода, незв`язана мова, виявлені працівниками поліції 19.10.2021 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1, 3 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не врахував показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 й не викликав в судове засідання інших свідків, апеляційний суд не бере до уваги з таких підстав.

Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає безпосередності сприйняття показань свідків судом, тому суд першої інстанції обґрунтовано врахував письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 19.10.2021 та свідка ОСОБА_3 від 19.10.2021.

Покликання апелянта на наявність у матеріалах справи медичного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2021 року, в якому зазначено, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено, суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовившись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич