17.02.2022 227/251/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

20.01.2022 року о 22:30 годині в м.Добропіллі по просп.Перемоги, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ1102 д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зиніці очей не реагують на світло). Від проходження огляду, в установленому законом порядку, відмовився в присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Будь-яких заяв від останнього щодо відкладення справи не надходило.

Вiдповiдно до ст.268 КУпАП, за таких обставин, справа може бути розглянута у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 20.01.2022 року від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в судовому засіданні є встановленим, але його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а не за ч.2 ст.130 КУпАП як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №316156 від 20.01.2022 року виходячи з такого.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушень підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №316156 від 20.01.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2022 року о 22:30 годині в м.Добропіллі по просп..Перемоги, керував автомобілем ЗАЗ1102 д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду, в установленому законом порядку, відмовився в присутності свідка

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 20.01.2022 року, з яких вбачається, що в її присутності 20.01.2022 року біля 22-45 години ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2022 року, з яких вбачається, що останній 20.01.2022 року біля 22-30 годині керував автомобілем, був зупинений поліцією, на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд на стан його сп`яніння в медичному закладі відмовився;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2022 о 22:45 годині направлявся до Добропільської ЛІЛ, у зв`язку з виявленням у нього поліцейським ознак сп`яніння;

відеозаписами, які маються на лазерному диску СD-R, долученому до протоколу серії ААД №316156 від 20.01.2022 року, з яких вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль ЗАЗ1102 д.н. НОМЕР_1 під керуванням чоловіка, який представився ОСОБА_1 . З відео вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського продути газоаналізатор на місці зупинки чи пройти, в установленому порядку, огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності свідка ОСОБА_2 .

Що стосується кваліфікації дій ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Термін «повторність правопорушення» визначено у пункті 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, згідного до якого - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII Інструкції, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи не вбачається довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

До протоколу додана копія постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Але додана постанова суду не набрала законної сили.

Будь-яких інших копій постанов суду, які набрали законної сили та з яких би вбачалось, що ОСОБА_1 протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять, як і не містять інших доказів обставин повторності вчинення правопорушення.

Крім того, суд зазначає, з доданої до протоколу інформації «Форма виводу. Адмінпрактика» від 21.01.2022 року відносно ОСОБА_1 не вбачаться, що на нього було накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, факту того, що протягом року ОСОБА_1 притягався за ч.1 ст.130 КУпАП, судом не встановлено, а отже і повторність правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутня.

Разом з тим, у КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від11жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не має посвідчення водія, що підтверджується копією посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.08.2019 року, з якого вбачається, що вказане посвідчення зі строком дії до 22.08.2021 року

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не має, вважаю, що до нього. підлягає застосуванню стягнення, як до іншої особи, в розумінні санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно ст..40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 221,130,268 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Особа, яка притягнута до відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Суддя О.В. Здоровиця