ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 Справа №607/21763/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 19.11.2021 року серія ААБ №306465 вбачається, що 19 листопада 2021 року о 19 год. 30 хв. в м.Тернополі по вул.В.Винниченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, за згодою водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу -газоаналізатора «Алкотест Драгер 7510», на табло якого висвітився результат 2.28 проміле. Водій ОСОБА_1 із результатом газоаналізатора погодився, відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте подав письмові пояснення , із яких вбачається, що він своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, просить про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що обставини які викладенні в протоколі не відповідають дійсності, не підтвердженні належними та допустимими доказами та суперечать іншим матеріалам даної справи. 19.11.2021 р. його товариш ОСОБА_2 , а не він, керував автомобілем марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 , що додатково стверджується фрагментами відео з нагрудних камер поліцейських. У зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час та місці він перебував у зазначеному автомобілі, оскільки чекав на товариша ОСОБА_2 , який шукав евакуатор для доставки автомобіля на СТО, так-як останній вийшов з ладу. У цей час до нього підійшли працівники поліції, попросили посвідчення водія та повідомили, що йому слід пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зіткнувшись вперше із такою ситуацією, за відсутності досвіду, він пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, хоча й за кермом не перебував.

У судовому засіданні захисник адвокат Черніцький І.Р. клопотання ОСОБА_1 підтримав та також клопотав про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, з підставі викладених останнім.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що 19.11.2021 р. він заїхав за товаришем ОСОБА_1 на роботу. Останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Саме він, ОСОБА_2 , посів місце водія в транспортному засобі марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 , у зазначений у протоколі час та місце, а ОСОБА_1 розмістився біля нього на місці пасажира. На масиві «Дружба» в м.Тернополі вони зупинилися у зв`язку з технічною несправністю автомобіля. З метою усунення несправностей транспортного засобу, та будучи його власником, він пішов додому взяти інструменти та переодягнутися. Повернувшись, він побачив біля транспортного засобу працівників поліції, які складали відносно його товариша ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він неодноразово зазначав інспекторам про те, що саме він кермував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , проте вони його зауваження до уваги не прийняли.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п.1.10 ПДР України).

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією нагрудних відеокамер працівників поліції.

Однак, зазначенні відеоматеріали не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 , оскільки на долучених відеофайлах не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 .

Щодо наданого як доказ рапорту поліцейського від 19.11.2021 р. суддя не може вважати його належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення .

Крім того, вважаю, що копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, долучена працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, не несе жодного доказового значення.

Із довідки Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 22.11.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього кодексу.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 19.11.2021 року о 19 год. 30 хв. в м.Тернополі по вул.В.Винниченка транспортним засобом марки Kia Sorento номерний знак НОМЕР_1 .

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Є. Ломакін