Справа № 534/112/22
Провадження № 3/534/166/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Солохи Олега Володимировича, за участю секретаря Гончар С.Т., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Альошкіної О.І., потерпілого ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, інваліда II групи, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно із яким 19 січня 2022 року о 10 год. 00 хв. в м. Горішні Плавні по просп.Героїв Дніпра, 43, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Nubira державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з подвір`я будинку 43 на нерегульованому перехресті не надала переваги в русі автомобілю ГОЗ 3110 державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі в результаті чого скоїла з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.16.11 ПДР України

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала частково та пояснила, що вона працює в службі таксі і 19 січня 2022 року приїхала до подвір`я будинку 41 по просп. Героїв Дніпра за викликом, виїжджала через подвір`я будинку 43 по просп. Героїв Дніпра. На виїзді на головну дорогу пропустила автомобіль, переконавшись, що більше транспортних засобів немає, розпочала рух. Виїхавши майже на третю смугу руху почула звук гальмів, повернувшись побачила, що на них сунеться на великій швидкості автомобіль, в результаті чого відбулося зіткнення. Після чого нею було викликано працівників поліції. При здійснені замірів нею наголошувалось, чому працівниками поліції не зафіксовано відстань гальмівного шляху, так як потерпілий рухався на великій швидкості.

Захисник Мірошніченко О.І. наголошувала, що вина її підзахисної лише часткова. Прохала про мінімальне стягнення для ОСОБА_1 ..

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався по просп. Героїв Дніпра на пішохідному переході пропустив людей, після чого розпочав рух (через 100 м. відбулося ДТП) в цей час з подвір`я будинку 43 по просп. Героїв Дніпра виїжджав транспортний засіб і йому довелося різко гальмувати. Потерпілий вказав, що рухався в другій смузі руху та хотів змінити напрямок руху в ліво, але там стояв автомобіль на розворот. Разом з тим ОСОБА_2 зазначив, що при виїзді на головну дорогу були встановлені дорожні знаки: стоп, виїзд на дорогу з одностороннім рухом, тобто рух тільки вправо, а не прямо і знак уступи дорогу. Одночасно зазначив, що швидкість не встиг набрати, так як не велика відстань від пішохідного переходу до місця зіткнення і дорога в той день була слизька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що 19 січня 2020 року викликала таксі і на виклик приїхала ОСОБА_1 .. При виїзді з подвір`я вони виїхали на дорогу, яку їм потрібно було перетнути і повернути на ліво, але в цей час в лівий бік автомобіля в`їхав інший автомобіль. Разом з тим зазначила, що вона не є водієм та експертом з приводу вказаної події та інших показів надати не може.

Заслухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілого та покази свідка, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суддя вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Її дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки вона, будучи учасником дорожнього руху, допустила порушення вимог п.16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до пояснень правопорушника, даних у судовому засіданні щодо часткового визнання вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки така позиція правопорушника є способом захисту від пред`явленого правопорушення за вчинене адміністративне правопорушення та викликана бажанням уникнути адміністративної відповідальності.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, письмовими поясненнями учасників пригоди та свідка ОСОБА_3 , що є обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не дотрималася, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортних засобів.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суддя, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність суддею не враховуються.

З огляду на викладене, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Натомість, як встановлено судом, ОСОБА_1 є інвалідом II групи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 15 лютого 2022 року в приміщенні Комсомольського міського суду Полтавської області.