Справа № 751/7215/21 Головуючий у 1 інстанції Карапута О. О.
Провадження № 33/4823/57/22
Категорія - ст. 472 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

представника Чернігівської митниці - Кравченка С.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційні скарги представника Чернігівської митниці А.Борисенка та адвоката Курінського О.Г., в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм ПП « ОСОБА_1 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 64122 (шістдесят чотири тисячі сто двадцять дві) грн. 25 коп., з конфіскацією на користь держави предметів митного правопорушення, товарів в асортименті у кількості 142 штуки, 11 комплектів (згідно опису предметів від 06.05.2021 до протоколу про порушення митних правил №0287/10200/21), які вилучені та зберігаються на складі Чернігівської митниці Держмитслужби.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської митниці Держмитслужби суму витрат на зберігання товару - 2475,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд першої інстанції, 06.05.2021 о 07 год. 33 хв. у зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі-автомобільний» Північної митниці Держмитслужби, на смугу «червоний коридор» заїхав у напрямку з Республіки Білорусь в Україну вантажний автомобіль «MAN ME 14.280», д.р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом «KARFA», д.р.н. НОМЕР_2 , з вантажем «плити теплоізоляційні з мінеральної вати», вага (брутто) -13810 кг, який рухався з Республіки Білорусь в Україну, під керуванням громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 . Вантаж слідував по документах: CMR 1294/21 від 30.04.2021, Рахунок-Фактура №1294 від 01.05.2021.

Під час подання товаросупровідних документів до митного оформлення, водій ОСОБА_1 про наявність в автомобілі будь-яких предметів або товарів, що підлягають декларуванню, не вказав.

Під час митного огляду кабіни вантажного автомобіля марки «MAN ME 14.280», д.р.н. НОМЕР_1 , на спальному місці, під спальним місцем та на пасажирському сидінні, без ознак приховування, було виявлено не задекларовані в установленому порядку товари: втулки гвинта підйому платформи, кільця зчіпного пристрою, насоси забортної води, електромагнітні клапани, фара ліва до автомобілю Infiniti QX50, роз`єми електропроводки, ліхтарі габаритні, проводи для габаритних ліхтарів, ремкомплекти гідроціліндра, втулки гумові, комплект поршневих кілець, комплекти вкладишів, клапанів та комплект килимів до автомобіля Land Cruser 200, загальною вагою 99 кг, власником, яких визнав себе ОСОБА_1 .

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 не задекларував товари загальною вагою 99 кг, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, передбачене ст.472 Митного кодексу України.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що згідно вимог ст.368 Митного кодексу України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

А враховуючи, що окрім висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України № -0486 від 15 червня 2021 року, в матеріалах справи наявні копії рахунку на оплату №278 від 03 травня 2021 року (а.с. 52), рахунку-фактури №243 від 03 травня 2021 року (а.с.53-54), товарного чеку № 435 від 14 квітня 2021 року (а.с.55), товарного чеку від 03 квітня 2021 року (а.с.56), які відповідно до ст.368 МК України містять дані про дійсну фактурну вартість переміщуваних через державний кордон України товарів, а не їх експертну вартість, за таких підстав розмір штрафу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 за ст.472 МК України,має обраховуватись в розмірі 100 відсотків вартості товару, виходячи саме з дійсної фактурної вартості.

Звертаючись з апеляційною скаргою захисник Курінський О.Г., який діє в інтересах громадянина Республіки Білорусь - ОСОБА_1 , просить скасувати постанову районного суду щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити.

Апелянт переконаний, що рішення ухвалене при неповному з`ясуванні обставин справи. Судом не було надано правової оцінки доказам, що свідчать на користь ОСОБА_1 та прийнято докази, які є неналежними.

Адвокат зазначає, що апеляційна скарга буде доповнена після ознайомлення з повним текстом, оскільки враховуючи сплив часу на апеляційне оскарження та не отримання повного тексту судового рішення позбавлений можливості належним чином мотивувати скаргу.

В апеляційній скарзі представник Чернігівської митниці просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою притягнути громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 182 451,15 гривні з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також стягнути витрати в сумі 2 475,96 грн., понесені Чернігівською митницею за зберігання товарів.

Вказуючи про обґрунтованість висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та застосування стягнення в межах санкції статті у виді штрафу та конфіскації на користь держави товарів - безпосередніх предметів митних порушень, попри це, на переконання апелянта, судом безпідставно спростована та не прийнята до уваги вартість товарів визначена у висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, а прийняті як основні та беззаперечні докази вартості товарів на підставі наявних у справі копій рахунків на оплату та товарних чеків.

Посилаючись на п.6.5. Порядку роботи складу митного органу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03 липня 2012 р. за №1097/21409) вартість товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у підпунктах 4.2.7 та 4.2.10 пункту 4.1 розділу IV Порядку (товари, транспортні засоби комерційного призначення, тимчасово вилучені відповідно до статті 511 МК України), визначається у разі можливості посадовою особою митниці, яка здійснила їх вилучення. При цьому залучення експертів є обов`язковим.

Автор скарги, посилаючись на Національний стандарт №1 «Загальних засад оцінки майна і майнових прав». зазначає, що у разі коли нормативний акт не визначає вид вартості, який повинен бути визначений у результаті оцінки, визначається саме ринкова вартість товарів. А оскільки ст. 472 МК України такого виду вартості не визначає, тому експертами Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби і визначається саме ринкова вартість на дату оцінки.

Крім того, апелянт зауважує, що під час здійснення митного контролю, громадянином ОСОБА_1 не було надано жодних документів, які підтверджують вартість/ціну товарів. Надані адвокатом в судовому засіданні рахунки та чеки з`явились через декілька місяців і мали на меті суттєве зменшення розміру штрафу. Переконаний, що такі копії рахунків не можуть вважатись належним доказом, оскільки джерело їх походження не відоме, а вартість зазначена в рублях без зазначення країни походження та за відсутності оригіналів документів. Більше того, підкреслює представник митниці, копії рахунків та товарних чеків не підтверджують факт придбання товарів та сплату за них коштів, оскільки жодного касового чи фіскального чека громадянином ОСОБА_1 надано не було. За таких підстав, судом необґрунтовано не врахована вартість товарів, визначена за результатами проведення товарознавчої експертизи.

В запереченні на апеляційну скаргу представника митниці захисник Котелевський К.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова без змін.

Адвокат Котелевський К.В. в засідання апеляційного суду неодноразово не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В задоволенні клопотань про проведення розгляду справи в режимі відео конференції судом відмовлено і про цю відмову заздалегідь належним чином повідомлено адвоката.

Заслухавши суддю - доповідача з приводу обставин справи, позицію представника Чернігівської митниці, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши заперечення захисника щодо поданої апеляційної скарги та матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ст. 472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або бездіяльністю (недекларування), тобто це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму та інших відомостей для митної мети.

За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, винність є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип - принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В протоколі про порушення митних правил № 0287/10200/21 від 06.05.2021 року викладено обставини скоєння гр.. ОСОБА_1 дій, які органом митної служби кваліфіковані як правопорушення.

За положеннями ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга митниці підлягає задоволенню, а апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 МК України, товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує 500 євро і які ввозяться через сухопутні пункти пропуску через державний кордон, не підлягають обов`язковому декларуванню.

В даному випадку законодавцем застосовано термін «фактурна вартість», зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості цих товарів.

Аналогічне тлумачення терміну «фактурна вартість» застосоване в Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію товарів громадянами, затвердженому наказом Міністерства фінансів 22.05.2012 р. № 581.

Представник митного органу, наполягаючи на задоволенні його апеляційної скарги, виходив з того, що висновок товарознавчої експертизи, проведений в даній справі, є належним і допустимим доказом і зроблений відповідно до процедури проведення таких експертиз. Фактично це питання є найголовнішим при розгляді даної справи.

З такою думкою представника митниці апеляційний суд погоджується. Так, відповідно до висновку експерта № - 0486 від 15.06.2021 р., вартість товарів, вилучених у ОСОБА_1 становить 182451 грн. 15 коп.(а.с.30).

Як вказана вартість товарів, так і вартість їх, зазначена в судовому оскаржуваному рішенні, є більшою за 500 євро, тому ОСОБА_1 зобов`язаний був декларувати ці товари при перетинанні кордону України.

Місцевим судом при розгляді справи було застосовано поняття «фактурна вартість», передбачене ст. 374 МК України, тобто вартість, за яку було придбано товари.

Стороною захисту в судовому засіданні було надано додаткові документи (а.с. 52-58), з яких, на думку сторони захисту, вбачається фактурна вартість товарів, які є безпосередніми об`єктами порушення митних правил.

Даючи оцінку цим документам, апеляційний суд вважає їх неналежними доказами. Фактично вони є рахунками на оплату, рахунками-фактурами, товарними чеками, які належним чином не завірені учасником судового провадження і являють собою копії, виготовлені з копій документів. Будь-яких доказів того, що за цими документами була реально проведена оплата, тобто товари, вилучені у ОСОБА_1 , були оплачені, суду не надано.

Таким чином, в ході провадження в справі про адміністративні правопорушення, посадова особа митниці обґрунтовано призначила експертизу в даній справі, при проведенні якої було визначено вартість товарів, вилучених у ОСОБА_1 - 182451 грн. 15 коп. апеляційний суд вважає, що за відсутності належних доказів підтвердження фактурної вартості товарів, слід виходити з їхньої вартості, визначеної експертним висновком.

Щодо апеляційної скарги адвоката Курінського О.Г. в інтересах ОСОБА_1 , то вона не підлягає задоволенню, оскільки повністю не мотивована та не містить викладення обставин, на які апелянту слід послатись при оскарженні судового рішення. Апеляційний суд наголошує, що ця скарга була складена 29.12.2021 р., у ній вказано на можливість її доповнення, проте станом на 21.02.2022 р., майже через два місяці після її складання, ніяких доповнень до апеляційного суду не надійшло.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 182451 (сто вісімдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) грн. 15 коп. на користь держави (отримувач: ГУК у Черніг. обл/тг м. Чернігів/21081100, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: UA5025739) з конфіскацією на користь держави предметів митного правопорушення, товарів в асортименті у кількості 142 штуки, 11 комплектів (згідно опису предметів від 06.05.2021 до протоколу про порушення митних правил №0287/10200/21), які вилучені та зберігаються на складі Чернігівської митниці Держмитслужби.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Чернігівської митниці Держмитслужби (отримувач: Чернігівська митниця Держмитслужби, код отримувача 43985581, розрахунковий рахунок № UA1107700, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, призначення платежу: «Витрати у справі про ПМП від 06.05.2021 № 0287/10200/21») суму витрат на зберігання товару - 2475,96 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/р UA0026001, ККДБ 22030106) судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко