Справа № 345/70/22
Провадження № 3/345/106/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2022 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді водія ТОВ «Епіцентр К», за ст. 124, ч. 4 ст. 122 КУпАП, -

встановив:

27.12.2021 о 14.15 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «INTERCARGD TRUCK», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у дворі будинку по вул. О.Тихого, 4 в м. Калуші, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КупАП.

Крім того, 27.12.2021 відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ААБ № 031547, згідно якого 27.12.2021 о 14.15 год. після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 здійснив з`їзд з місця ДТП. Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , після ро"зяснення ст. 268 КУпАП визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав ч. 4 ст. 122 КУпАП та пояснив, що дійсно проявив неуважність та допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI». Оскільки він працює на посаді водія ТОВ «Епіцентр К» та в цей час здійснював перевезення товару, після зіткнення він одразу ж повідомив про це свого безпосереднього керівника ОСОБА_3 , який разом із начальником служби безпеки магазину ОСОБА_4 приїхали на місце пригоди.

Також пояснив, що не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, а лише після зіткнення на кілька метрів від`їхав вбік, тому вважає, що працівники поліції неправомірно склали відносно нього протокол за фактом залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, адже він весь час був на місці, та надавав пояснення працівникам поліції.

ОСОБА_2 неодноразово викликався в судові засідання, однак жодного разу не з"явився з невідомих для суду причин.

Дослідивши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та показання свідків, приходжу до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 124 КУпАП встановлено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 10.9 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його вина доведена також дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031547 від 27.12.2021 (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с. 3), а також поясненнями учасників даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вони надали працівникам поліції (а.с. 4, 5).

Таким чином, в судовому засіданні здобуто достатньо доказів підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КАУпАП, а тому, враховуючи особу правопорушника, характер скоєного, обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, приходжу до наступних висновків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 031547 від 27.12.2021 ОСОБА_1 27.12.2021 о 14.15 год., керуючи автомобілем марки «INTERCARGD TRUCK», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у дворі будинку по вул. О.Тихого, 4 в м. Калуші, допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснив з`їзд з місця ДТП (а.с. 1). Такі дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковано за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, та пояснив, що лише на кілька метрів з`їхав в сторону, він був присутній на місці події, коли приїхали працівники поліції, спілкувався з ними та надавав свої пояснення.

Факт перебування ОСОБА_1 на місці події підтвердили допитані в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зокрема ОСОБА_3 пояснив, що працює на посаді заступника директора з адміністративно-господарських питань магазину «Епіцентр К» в м. Калуші. В обід 27.12.2021 йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що потрапив в ДТП. Після цього він зв`язався із начальником служби безпеки магазину ОСОБА_4 та вони разом поїхали на місце події. Під`їхавши, вони побачили працівників поліції. які оформляли протокол. Легковий автомобіль знаходився на місці, де відбулося зіткнення, а вантажний автомобіль трохи від`їхав в сторону. Також вони побачили, що працівники поліції складають протокол за фактом залишення ОСОБА_1 місця ДТП, хоча автомобіль місце події не залишав. Працівники поліції жодних пояснень до уваги не брали.

Аналогічні пояснення надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .

Те, що ОСОБА_1 не залишав місця пригоди після дорожньо-транспортної пригоди підтверджується також переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (а.с. 11).

Також суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Виходячи з аналізу викладеного в протоколі обвинувачення, приходжу до висновку, що в даному випадку вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає відповідальність зазалишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетнім.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

Згідно ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб визначати зміст обвинувачення, що міститься в протоколі, погіршуючи становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, закріпленим у ст. 129 Конституції України та порушує право на захист.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже вважаю, що сукупність вищенаведених обставин вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині підлягає закриттю.

Також, керуючись ст. 40-1 ч. 1 КУпАП, приходжу до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, 247, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 496,0 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя