Справа № 703/4209/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Терещенка С.І., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Геріха М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17 грудня 2021 року близько 07 години 45 хвилин на регульованому перехресті вулиць Соборна-Незалежності, керуючи автомобілем «Тойота Корола», реєстраційний № НОМЕР_2 , та повертаючи ліворуч на вул. Незалежності не надав дорогу автомобілю «Мерседес», реєстраційний № НОМЕР_3 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він їхав по вул. Соборній та мав намір на регульованому перехресті повернути ліворуч на вул. Незалежності. Пропустивши всі автомобілі, що рухались прямо, він почав здійснювати поворот ліворуч. Попереду нього зупинився автомобіль, щоб пропустити пішоходів, і він зупинився також. В цей час відчув удар у задню праву частину автомобіля. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він закінчував маневр, а водій автомобіля «Мерседес» їхала на заборонений червоний сигнал світлофора.

Захисник просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП. Зазначив, що ДТП сталось з вини водія «Мерседес», яка на регульованому перехресті їхала на червоний сигнал світлофора.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ДТП сталося з вини водія автомобіля «Тойота». Вона розпочала рух на зелений сигнал світлофора, а тому, навіть при зміні кольору світлофора, мала право закінчити маневр, тобто, проїхати перехрестя. Враховуючи, що ОСОБА_1 здійснював маневр повороту ліворуч, то він зобов`язаний був пропустити всі автомобілі, що рухались прямо.

В судовому засіданні було, також, допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 17 грудня 2022 року близько 07 год. 50 хв. по вул. Соборній віз дружину на роботу. Під`їхавши до регульованого перехрестя на вул. Незалежності, зупинився на червоний сигнал світлофора. Перед ним зупинився автомобіль «Тойота». Коли змінилось світло на зелене, вони виїхали на перехрестя, маючи намір повернути ліворуч, і зупинились, пропускаючи транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку прямо. Коли на вул. Соборній змінився колір світлофора на червоний, водій автомобіля «Тойота» почав завершувати маневр повороту ліворуч. В цей час, не зупинившись на червоний сигнал світлофора, на перехрестя виїхав автомобіль «Мерседес», який в`їхав в праву задню частину автомобіля «Тойота». За кермом автомобіля «Мерседес» перебувала жінка, яка розмовляла по телефону. Коли вона вийшла з автомобіля, то навіть не зрозуміла, що сталось. Він не був присутній під час складення протоколу, однак залишив свій номер телефону ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілу та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.6 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до 16.6 ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Суд, також, враховує, що пунктом 16.8. ПДР України встановлено правило, за яким водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Разом із цим, згідно з п.10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За результатами дослідження в судовому засіданні шляхом перегляду відеозаписів з відеореєстраторів обох транспортних засобів, які стали учасниками ДТП, судом встановлено, що обидва водії виїхали на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора. При цьому, водій ОСОБА_1 мав намір виконати поворот ліворуч, не завершив цей маневр на зазначений сигнал, до його звершення сигнал світлофора змінився на забороняючий. У той же час проїзд перехрестя не завершили транспортні засоби, що рухалися прямо в зустрічному напрямку, зокрема, автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_2 , яка також в`їхала на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Маючи право завершити маневр повороту ліворуч при зміні сигналу світлофора на червоний після виїзду на дозволяючий сигнал на перехрестя, водій ОСОБА_1 продовжив його виконання, однак не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо (під керуванням ОСОБА_2 ), чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник зауважували на тому, що саме порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Мерседес» стало причиною ДТП.

Суд зазначає, що в межах даної справи суд не дає оцінки діям іншого учасника ДТП щодо наявності складу адміністративного правопорушення та їх відповідність ПДР України, оскільки за загальними принципами судочинства судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Разом із цим суд вважає за необхідне зауважити, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій автомобіля «Мерседес» мала дотримуватись вимог п.12.3 ПДР, згідно з яким у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У результаті перегляду відеозапису з відеореєстратора цього автомобіля судом встановлено, що водій вказаного транспортного засобу не вживав заходів до зменшення швидкості чи його зупинки з моменту виникнення об`єктивної можливості виявити небезпеку для руху.

Суд зазначає, що крім зазначених доказів, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154974 від 17 грудня 2021 року та схемою місця ДТП.

Під час розгляду справи захисником Терещенком С.І. було заявлене клопотання про призначення у судової автотехнічної експертизи на предмет встановлення відповідності дій обох водіїв вимогам ПДР та перебування їх у причинному зв`язку із механізмом виникнення ДТП.

У задоволенні заявленого клопотання судом було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для призначення такої експертизи, оскільки вирішення цієї справи у межах судового розгляду, а саме стосовно оцінки дій водія ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог ПДР, не потребує спеціальних знань, оскільки потребує лише правової оцінки.

Таким чином, дослідивши докази, оцінивши їх у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 16.6 ПДР України, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн., оскільки судом не встановлено підстав для звільнення його від сплати цього збору.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 496,20 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 15.02.2022.

Суддя І.Я. Биченко