Справа №751/90/22
Провадження №3/751/427/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

секретаря Овдій О.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління держпраці у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора ПП «ІНТЕР-ПАСС-АВТО», юридична адреса: м. Чернігів, вул. Любецька, буд. 66

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ПП «ІНТЕР-ПАСС-АВТО», допустив порушення законодавства про працю, яке було виявлено 22.12.2021 року о 12 год. 00 хв. при перевірці інспектором праці Залуговським О.А., а саме: в ПП «ІНТЕР-ПАСС-АВТО» виплата заробітної плати проводиться рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці», чим вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав та щиро розкаювався, зобов`язуючись в подальшому не допускати порушення вимог законодавства про працю.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які були досліджені під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 25-01-016/0556 від 22.12.2021 року, актом № 25-01-016/0953 від 22.12.2021 року, наказом № 1 від 06.07.2017 року, відомостями на виплату готівки № ВЗП-8 за серпень 2021 року, № ВЗП-9 за вересень 2021 року, № ВЗП-10 за жовтень 2021 року, № ВЗП-11 за листопад 2021 року.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч.1 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Положеннями ст.23 КУпАП визначено, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують відповідальність чи обтяжують ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбачених ст.35 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, суд враховує характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, кількість та характер виявлених порушень, вчинення адміністративного правопорушення вперше, зобов`язання в подальшому дотримуватись вимог трудового законодавства, та вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано. Підстав для звільнення особи-правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, з огляду на порушення гарантованих конституційних прав працівників, передбачених ст.ст.43,45 Конституції України, не вбачається.

Суд також вважає, що в даному випадку таке адміністративне стягнення, як штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, буде достатнім та повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для накладення стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 454,00грн.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.22, 221,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.00к.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г. Павлов