Справа № 337/791/22
Провадження № 3/337/297/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши адміністративний протокол серії АП № 914835, матеріали додані до протоколу, що надійшли з ДОП СП ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за статтею 160 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 29.12.2021 року, о 13 годині 40 хвилин перебуваючи біля будинку № 5 по вул.Ентузіастів в м.Запоріжжі, торгувала з рук гілками ялинки в невстановлених місцях.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду судом протоколу відносно неї, в судове засідання не з`явилася, тому, на підставі ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення, передбачене ст.. 160 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Органами поліції ОСОБА_1 до суду, для розгляду складеного протоколу, не доставлена.

Дослідивши протокол, матеріали додані до протоколу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.. 160 ч.1 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Як вбачається з матеріалів, які додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, жодних доказів того, що ОСОБА_1 торгувала гілками ялинки в невстановлених місцях, не має, а фото, яке долучено до протоколу не є доказом, який підтвердив би факт торгівлі, викладені у протоколі.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 160 ч.1 КУпАП, у справі відсутні, факт порушення ОСОБА_1 вимог ст. 160 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, ст. 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь".

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Оцінюючи всі докази, додані до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопрорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, вищевказане, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 160 ч.1 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.