СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/567/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Васильєва К.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером у ТОВ «Сонет», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 04.12.2021 року о 13 годині 15 хвилин, рухаючись по пр. Перемоги в м. Києві, за кермом автомобіля "Опель Астра", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції, на його вимогу пояснити причину зупинки, поліцейські зазначили, що він порушив ПДР, а саме має затоновані задні ліхтарі (стоп-вогні) з чим він, ОСОБА_1 не погодився, оскільки автомобіль із такими ліхтарями зареєстрували у встановленому законодавством порядку, в зв`язку з чим відбулась суперечка. Під час спілкування, працівники патрульної поліції звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти огляд в лікарні, проте він відмовився, оскільки на добу раніше вже проходив огляд, на що поліцейські склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення без свідків та належних доказів. Також, йому не надали можливість надати пояснення, працівник поліції весь час вимагав відкрити вікно та казав, що його не чує, в той час як він, ОСОБА_1 , відмінно чув працівника поліції. Просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо його ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, суддя критично ставиться до пояснень про невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінює їх як позицію захисту.

Під час розгляду справи не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та Конституції України, а доводи правопорушника про те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ним Правил дорожнього руху, суд розцінює як можливість в будь-який спосіб піддати сумніву дії працівників поліції, проте на переконання суду такі порушення не можуть бути констатовані за їх відсутності. Дії працівників поліції щодо складання протоколу є такими, що відповідають чинному законодавству та підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, зокрема відеозаписом з нагрудної камери.

Крім того, на відео повністю зафіксовано процес спілкування поліцейських з ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, за яких він відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, що мають значення для справи.

Також не ґрунтуються на вимогах нормативних документів доводи ОСОБА_1 в частині відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення даних про свідків, оскільки в наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції об`єктивно зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі на вимогу працівника поліції, що дає змогу суду дійти обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він пройшов огляд у лікаря 03.12.2021 року і тому відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі 04.12.2021 року, суд не приймає до уваги, оскільки огляд від 03.12.2021 року був проведений за день до інкримінованих подій та не стосується даної справи.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення ААД №216781; даними запису нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, яким зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за наявності відповідних ознак у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: К.О. Васильєва