ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2451/21
Провадження №3/477/113/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Савун С.І.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44? КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративну відповідальність серії ВАБ №055750 від 23 листопада 2021 року, в той день о 13.00, ОСОБА_1 , будучи приватним підприємцем та власником магазину, розташованого по АДРЕСА_2 , не припинила роботу промислового магазину в зв`язку з невакцинуванням продавцем, а саме відсутній документ, що підтверджує отримання однієї чи двох доз вакцини від COVID-19, чим порушила п.3 постановою Кабінетів Міністрів України № 1236, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44? КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про його час та місце повідомлялася належним чином, але направила до суду свого захисника, який представив письмові заперечення, підтримані ним в судовому засіданні. Зазначив, що п. 3 вказаної в протоколі постанови КМУ передбачено багато обмежувальних протиепідемічних заходів, розділених по напрямках певними підпунктами, але поліцейським при складанні протоколу не було вказано який саме підпункт було порушено ОСОБА_1 , тому просив викликати в судове засідання для допиту уповноважену особу,я ка склала протокол. Крім того вказував, що зазначеним пунктом 3 постанови КМУ були передбачені протиепідемічні заходи у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки разом із заходами п. 2? цієї ж постанови. Проте цими положеннями законодавства не було передбачено обов`язкове припинення роботи продовольчого (промислового) магазину у зв`язку з відсутністю у працівників документів, що підтверджують отримання ними однієї чи двох доз вакцини від COVІD-19. Тому вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Суд, дослідивши докази в справі, прийшов до наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44? КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто диспозицію правопорушення є бланкетною і відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють сферу санітарно-гігієнічних, протиепідемічних заходів та норм і правил.

Так, 09 грудня 2020 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі постанова 1236).

В ній (в редакції на час події, зазначеної в протоколу про адміністративне правопорушення) визначено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України встановлено карантин та продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Пунктом 2 постанови № 1236 передбачено, що в залежності від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території певних областей, м. Києва та м. Севастополя встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки).

Пунктом 3 цієї ж постанови визначені обмежувальні заходи у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки, які застосовуються додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2? цієї постанови.

Слід відмітити, що в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не записано який саме підпункт пункту 3 постанови КМУ № 1236 вона порушила та який рівень епідемічної небезпеки був встановлений в Україні та Миколаївській області станом на час складання протоколу, тобто 23 листопада 2021 року.

При цьому, ні підпунктами пункту 3, ні підпунктами пункту 2? постанови №1236 не передбачено припинення роботи продовольчого (промислового) магазину через відсутність у працівників магазину документів, що підтверджують отримання ними однієї чи двох доз вакцини від COVID-19.

До того ж, відповідно до протоколу № 40 від 23 жовтня 2021 року засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій на території Миколаївської області був встановлений з 26 жовтня 2021 року червоний рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

При встановленні такого рівня епідемічної небезпеки повинен застосуватися пункт 3-5 постанови 1236, а не пункт 3, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Цим пунктом передбачені обмежувальні додаткові заходи в доповнення до заходів, передбачених п. 3 даної постанови, на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 не припинила роботу промислового магазину, і дійсно, відповідно до положень пункту 3-5 постанови 1236 передбачена заборона приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення (підпункт 4).

В той же час, підпунктом 4) пункту 3-5 передбачені виключення із цієї заборони крім приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано фотознімки магазину, з яких вбачається, що в ньому розташовані не тільки промислові товари, а й корма для тварин, побутова хімія, засоби гігієни. Однак не встановлено яка частина торговельної площі призначена для цих товарів.

Також, наприкінці пункту 3-5 постанови 1236 передбачено виключення від застосування протиепідемічних обмежень, зокрема й п. 4, за яких вони не застосовуються за умови наявності у всіх учасників (відвідувачів, користувачів), крім осіб, які не досягли 18 років, та організаторів заходу (співробітників закладу, ринку) негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу, ринку), або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, міжнародного, внутрішнього сертифіката або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою однодозної вакцини або двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію трудового договору № 3 від 01 жовтня 2018 року укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 про прийняття та виконання останньою трудових обов`язків продавця продовольчих та непродовольчих товарів, але будь-яких інших даних, які б підтверджували обвинувачення, виписане в протоколі про адміністративне правопорушення, не надано, як наприклад: копій документів встановлення особи продавця, даних, які б підтверджували відсутність у продавця документів про негативний тест COVID-19 або про вакцинацію, перебування її на робочому місці без цих документів тощо.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, співробітниками поліції не зібрано достатніх належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44? КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Статтею 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно

ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44? КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44? КУпАП, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В. Козаченко