ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці ДМС Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДМС С. Янченко на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2022 року провадження відносно ОСОБА_1 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вилучені згідно з протоколом про порушенн митних правил №1526/30500/21 від 11.10.2021 року товари повернуто ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.

Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, - 11.10.2021 року о 17 год. 19 хв. в зону митного контролю на ділянку В`їзд в Україну митного посту «Тиса» Закарпатської митниці заїхав автобус марки «SETRA» моделі «S417HDH» реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 . номер кузова НОМЕР_2 під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах із Італії в Україну.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор. Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та відомості про товар, а саме: «одяг, додаткові речі до одягу, взуття особистого використання, вживані, несортовані, іноземного виробництва»

При усному опитуванні, під час подання митної декларації до митного оформлення, гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного огляду транспортного засобу марки «SETRA» моделі «S417HDH» реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 . у багажному відділенні автобусу серед валіз та коробок з речами, які перемішував ОСОБА_1 були виявлені незадекларовані товари, іноземного виробництва.

Вищезазначений товар знаходився у трьох валізах, які знаходились у багажному відділенні автобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. Вищевказаний товар додатково оцінено із залученням спеціаліста-експерта.

У письмовому поясненні гр. України ОСОБА_1 вказав, що валізи з вищевказаними товарами він отримав у м. Пескара, Італія від невідомої жінки для перевезення їх в м. Чернівці, де їх повинен був забрати її родич. Про те, що там знаходились речі та взуття йому відомо не було.

Не погоджуючись з даною постановою в.о. заступник начальника Закарпатської митниці ДМС С. Янченко подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду про закриття провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 . Просить прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винуватим у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил з їх конфіскацієюю.

Заслухавши пояснення представника митниці Зубенка І.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП - завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що вказані вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції виконав в повному обсязі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок митного органу про те, що ОСОБА_1 в декларації не заявлено за встановленою формою точних відомостей про переміщуваний через митний кордон України товар, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, зроблено на підставі експертного висновку Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби №-0336 від 17.11.2021 року, складений експертом ОСОБА_2 , відповідно до якого вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару становить 185660,10 грн. Із описової частини зазначеного висновку також вбачається, що під час експертного дослідження документи щодо якості, безпеки та походження товару не використовувались, внаслідок їх відсутності.

Згідно санкції ст. 472 МК України точне визначення вартості предмету порушення митних правил ( товару) є обов`язковим, оскільки від його вартості напряму залежить стягнення, яке може бути призначено судом у виді 100 відсотків вартості цього товару.

Всупереч наведеним вимогам закону, митним органом залишено без належного визначення дійсної вартості товару переміщеного ОСОБА_1 хоча для правильного вирішення справи та призначення конкретно визначеного виду і розміру стягнення за статтею 472 МК України, це має важливе значення.

Судом зроблені правильні висновки щодо вартості переміщуваного ОСОБА_1 товару, прийнявши до уваги висновок експерта Гангур В.М. від 24.12.2021 року про вартість товару, наданий стороною захисту при розгляді справи в суді першої інстанції, згідно якого загальна вартість товару, який ввозив ОСОБА_1 на територію України 11.10.2021 року, становить 419,60 євро.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя суду першої інстанції безпідставно відхилив висновок Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби №-0336 від 17.11.2021 року, та взяв до уваги документи щодо вартості переміщуваного товару та висновок експерта Гангур В.М. від 24.12. 2021 року про вартість об`єкта оцінки майна, надані стороною захисту, не заслуговують на увагу.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не здобуто доказів, які б ставили під сумнів дані щодо вартості переміщуваного товару, зазначені у наданих стороною захисту документах щодо вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведене свідчить, що суддею вірно встановлено вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 374 МК України не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України.

Таким чином, враховуючи те, що станом на дату складання протоколу вартість товару переміщуваного ОСОБА_1 , яка вказана у первинних документах та звіті про оцінку майна відповідно до якого вартість вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №1526/30500/21 від 11.10.2021 товару становить 12787,90 грн., що в перерахунку складає 419,60 євро, усі вказані суми коштів знаходяться в межах неоподаткованої норми визначеної МК України, що давало ОСОБА_1 право не декларувати вилучений товар.

Отже, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДМС С. Янченко- залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 -залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага