21.02.2022 227/347/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Центру надання адміністративних послуг у місті Добропіллі Добропільської міської ради Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2022 року від Центру надання адміністративних послуг у місті Добропілля Добропільської міської ради Донецької області до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 4 від 03 лютого 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме особа проживала без реєстрації місця проживання з моменту народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 , до звернення у ЦНАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її законний представник батько ОСОБА_2 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання з моменту її народження.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її законного представника батька ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, виходячи з наступного.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Так, ч. 1 ст. 197 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Враховуючи викладене, посадовою особою ЦНАП у протоколі про адміністративне правопорушення № 4 від 03 лютого 2022 року вказано що ОСОБА_1 порушено норми ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Однак, станом на момент виявлення вищевказаного факту, статтю 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» виключено на підставі Закону № 1871-IX від 05 листопада 2021 року «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Крім того, як вбачається із адміністративних матеріалів, після отримання паспорта 14 січня 2019 року, ОСОБА_1 03 лютого 2022 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг у місті Добропіллі Добропільської міської ради Донецької області із заявою про реєстрацію місця проживання, після чого відносно неї Центром надання адміністративних послуг було складено протокол за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Зі змісту фабули адміністративного правопорушення, яке пред`являється ОСОБА_1 , яка на день складання вказаного протоколу є неповнолітньою, вбачається, що останній інкримінується правопорушення, яке полягає в тому, що вона з моменту народження проживає без реєстрації.

Посадова особа, яка склала протокол, невірно визначилася, з якого віку неповнолітній має обов`язок самостійно зареєструвати своє місце проживання без відома та волі батьків, тобто у протоколі не розкрито, з якої саме дати розпочалося триваюче правопорушення.

В той же час слід зазначити, що обов`язок зареєструвати новонароджену дитину покладається на батьків, адже самостійно вчинити такі дії вона не може, тому у суду відсутні підстави вважати, що неповнолітній об`єктивно мав змогу самостійно зареєструватись у будь-якому житлі без волі та відома своїх батьків, але свідомо цього не зробив.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 197 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.М. Любчик