ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/177/22 Справа № 932/5510/21 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А. за участю

секретаря судового засідання - Савлюка Д.Л.

захисника адвоката Мороза Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Мороза Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 18.06.2021 року о 11.10 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на вул. Панікахи, 17 у м. Дніпро, керував автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження постанови районного суду, оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Обґрунтовуючи свою вимогу щодо поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт вказує, що він 24.08.2021 року направив до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в електронній формі клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу дату, дане клопотання було зареєстровано судом 25.08.2021 року за №ЕП-5376, проте проігноровано та здійснено розгляд 26.08.2021 року, чим порушено право його підзахисного на захист та на участь в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а також постанову винесено в порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що працівником поліції при складанні протоколу у відношенні його підзахисного було допущено неточності та порушення, зокрема не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в порушення вимог ст. 266 КупАП та не вилучено посвідчення водія, крім того наявна неточність часу вчинення правопорушення, оскільки в протоколі вказано про вчинення правопорушення о 11:10 год. 18.06.2021 року а в долученому відеозаписі вбачається, ОСОБА_1 спілкується з працівником поліції об 11:02 год. та його автомобіль не рухається.

Також, на думку апелянта, працівником поліції допущено порушення процедури направлення водіїв на проходження огляду на стан сп`яніння, встановленої Інструкцією №1395 від 07 листопада 2015 року, якою визначено, що спочатку пропонується пройти огляд на місці та у разі відмови або незгоди з результатом особу направляють до медичного закладу.

Крім того вказує, що наявні матеріали провадження та відеофайл не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що наявні в матеріалах провадження пояснення свідків є недопустимим доказом, оскільки вказані свідки до суду не викликалися та не допитувалися, при цьому в їх поясненнях не зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, так само в судове засідання не було і запрошено працівників поліції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Мороза Є.В., який апеляційну скаргу підтримав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він направив до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи, підтверджуються наданими матеріалами, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами поліцейських; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що його підзахисний не керував автомобілем, оскільки автомобіль стояв без руху, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони не знаходять свого підтвердження в матеріалах провадження та спростовуються наявним відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував на водійському місці автомобіля, не заперечував факту керування ним, при цьому будь-яких зауважень з цього приводу ним заявлено не було, зокрема в самому протоколі про адміністративне правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 є водієм і керував вищезазначеним автомобілем, заперечень не відображено. У своїх поясненнях у протоколі останній обмежився посиланням на те, що в нього не вистачало часу для проходження медичного огляду.

Доводи апелянта щодо не відсторонення його підзахисного від керування автомобілем, також є неспроможними, оскільки спростовуються вищезазначеними доказами, зокрема письмовими поясненнями свідків, в яких зазначено, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем. Крім того, дана обставина не обґрунтовує апеляційні вимоги, оскільки виходить за межі події адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності, - відмови водія від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння, і у випадку доведеності може свідчити лише про неповне виконання співробітниками процесуальних вимог закону про адміністративну відповідальність в частині обмежень, які підлягали застосуванню до особи після виявлення факту адміністративного прааопорушення.

Посилання апелянта на недопустимість показань свідків з огляду на те, що останні були запрошені лише під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на те, що згідно їх письмовим поясненням останні були присутні в момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду і цей факт засвідчили, а відповідно до відеозапису події перед тим, як запропонувати останньому пройти огляд на стан сп`яніння, працівник поліції пропонує свідкам підійти ближче (файл .mov час запису 0:03-0:06).

Також є неспроможними і доводи апелянта про те, що свідків не було безпосередньо допитано судом першої інстанції, оскільки положеннями ст. ст. 251, 279 КУпАП не передбачений обов`язковий допит свідків органом чи посадовою особою, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, і можливість використання письмових доказів, їх пояснень, наявних у справі, - не виключається. Крім того, обставини, що мають значення для справи, поза розумним сумнівом підтверджуються об`єктивним доказом відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції, а також за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП залучення свідків при проходженні особою огляду на стан сп`яніння в умовах здійснення відеозапису має факультативний характер.

Посилання апелянта на те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення час його скоєння зазначений як 11:10 годин, в той час як згідно запису з бодікамери поліцейського первинне спілкування з ОСОБА_1 відбувається об 11:02 годин, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки ця розбіжність є незначною, може пояснюватися зокрема неправильним виставленням годинника у програмному забезпеченні бодікамери і в цілому не спростовує ані існування, ані послідовності подій, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер, в цілому полягають в переоцінці окремих доказів, із наданням їм упередженої оцінки, що не відповідає їх дійсному змісту, та акцентуванні уваги на другорядних обставинах, що не мають істотного значення та не спростовують винуватості правопорушника, і оцінюються судом апеляційної інстанції як форма захисту, спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Морозу Є.В. строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Мороза Є.В. - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця