Номер провадження 3/521/652/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Морозова І.В., за участю секретаря Димитрової Н.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Бекало М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директором ТОВ «Лавр», яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

До Малиновського районного суду м. Одеси з Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 506663 від 20.10.2021 зазначено: «20.10.2021 о 17 годині 30 годині продавець знаходячись на робочому місці в магазині «Лавр», за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт 3, здійснила продаж товару без сертифікату чи тесту про вакцинацію, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 08.12.2020».

ОСОБА_1 у судовому засідання провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала та просила закрити матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 506663 від 20.10.2021 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Бекала М.І., підтримала думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

За нормами статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт (його пункти), яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однаку у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506663 від 20.10.2021 року, відсутнє посилання на конкретний пункт (підпункт) постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, який було порушено, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях Європейського суду з прав людини (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять жодних даних та відомостей про продавця, який здійснював продаж товарів.

Тому, в даному випадку суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 55 ГКУ, ст.ст.44-3,247, 251, 256, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діяннях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Морозова