Справа № 177/1635/21
Провадження № 3/177/18/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2022 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області в про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

працює електромонтером ТОВ «Саркар»,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

06.11.2021 о 22:40 год по вул. Шкільна, 10 с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Авео днз НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, порушення координації рухів, почервоніння очей), при цьому від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході судового засідання ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з процесуальними правами, користуючись правовою допомогою вільно обраного захисника, зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні він не визнає. Суду пояснив, що 06.11.2021 він їдучи з роботи, забравши дитину та дружину від родичів, рухався на автомобілі Шевроле Авео в напрямку свого дому, однак по вул. Шкільній 10 в с. Вільне Криворізького району, його автомобіль вийшов з ладу, у зв`язку з чим він ввімкнув аварійну сигналізацію та в цей момент у скло його автомобілю з пасажирської сторони постукали 2 особи, які повідомили, що він їх збив. Було викликано працівників поліції, які склали відносно нього протокол за ст. 124 КУпАП, пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився, оскільки бажав пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, не бажав їхати до медичного закладу оскільки був втомленим після роботи. Заперечував факт перебування в стані сп`яніння та наявності відповідних ознак сп`яніння. Зазначав, що про складення відноно нього протоколу за ст. 130 КУпАП не знав, його не підписував. Вказував, що після вказаних подій, його автомобіль доставлено додому на буксирі родичем.

ОСОБА_1 суду вказував, що про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння він обізнаний, але оскільки був тверезий, не бажав їхати для проведення огляду. Вказував, що свідків події не пам`ятає, було скупчення людей.

Захисник Сторчеус Г.М. здійснюючи захист ОСОБА_1 , надав суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Підставою для цього вказував те, що протокол про адміністартивне правопорушення складено відносно « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 », тобто відносно іншої особи; протокол містить незастережені виправлення щодо дати його складення; письмові пояснення ОСОБА_1 та свідків написані інспектором, а не ними особисто; провадження по справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; протокол про адміністративне правопорушення не вважав беззапереченим доказом вини його підзахисного, а після дослідження запису з місця порушення, захисник вказав на його недопустимість, через не вказання про нього в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків, дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення містять п. 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735.

Однак, відповідно до п. 8 розділу І вищевказаної інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 2, 3 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Ознаками алкогольного ж сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Беручи до уваги викладене, вислухавши учасників провадження, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що подія правопорушення та вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується слідуючими доказами, зібраними суб`єктом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 010022 від 07.11.2021, складеним уповноваженим суб`єктом, в якому зафіксовані час, місце та обставини вчиненого правопорушення, а саме зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Протокол містить підписи ОСОБА_1 , понятих, при цьому ОСОБА_1 будь-яких клопотань не заявляв, заперечень не зазначав, надав письмові пояснення на окремому аркуші.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які залучалися при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В ході судового засідання свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що вказані пояснення він дійсно підписав, але пояснював, що їх не читав.

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких він вказав, що їхав від родичів, де вживав алкоголь, після чого сів за кермо транспортного засобу. Пояснення містять запис « з моїх слів записано вірно, прочитано». Факт підписання вказаних пояснень ОСОБА_1 не заперечував, але вказував, що не читав їх, факт вживання алкоголю не визнавав.

- копіями паспорта, посвідчення водія та технічного паспорту на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджують той факт, що матеріал складено саме відносно нього;

- відеозаписом факту порушення наданих суду за вих. 10.02.2022, на якому зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції при оформленні матеріалів справи про адміністративні правопорушення, де останній будучи повідомленим про здійснення фіксації, пояснював, що керував транспортним засобом, але перед пішохідним переходом його автомобіль «заглох», до нього підійшли особи, які повідомили, що він їх збив. На відео він заперечує факт того, що збив людину, але підтверджує той факт, що перебуває в стані сп`яніння та на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння відмовляється, мотивуючи тим, що такий огляд безумовно встановить його стан сп`яніння. На відеозаписі зафіксовано видимі ознаки сп`яніння, а саме невиразна мова, поведінка, яка не відповідала обстановці, оскільки останній лаявся, постійно змінював свої покази щодо того, чи керував він транспортним засобом, з`ясовував питання щодо можливості уникнення відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Як слідує з супровідного листа Криворізького РУП від 10.02.2022 вказаний відеозапис здійснено на мобільний телефон, у зв`язку з розрядженням нагрудної камери поліцейського.

- копією постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 04.02.2022, якою підтверджується факт складення відносно ОСОБА_1 06.11.2021 не лише протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, а й за ст. 124 КУпАП, про що вказував ОСОБА_1 . Сам факт закриття справи за ст. 124 КУпАП не спростовує факту порушення ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в ході судового засідання за клопотанням сторони захисту ОСОБА_6 , якій судом роз`яснено процесуальні права як свідка, положення ст. 63 Контитуції України, суду пояснила, що доводиться дружиною ОСОБА_1 , але бажає надавати покази суду. Зазначала, що 06.11.2021 вона перебувала з чоловіком в автомобілі Шевроле Авео в якості пасажира, разом з їх дитиною. Автомобілем керував ОСОБА_1 , вони їхали від брата, де відпочивали в гостях, чоловік в цей день був вихідний, але алкоголю не вживав. Під час руху, їх автомобіль зламався (заглох), після чого підійшли чоловіки, які повідомили, що нібито її чоловік когось збив. Було викликано поліцію, яка опитувала учасників події, її не опитували, вона перебувала в середині автомобілю з дитиною та спілкування учасників ДТП та поліції не чула. Однак, зі слів чоловіка їй стало відомо, що працівники поліції складали на нього матеріали, пропонували дихати «в трубочку», на що він відмовився, оскільки гадав, що можливо в неї вже хтось дув.

Допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_4 , суду пояснив, що 06.11.2021 в с. Вільне він повертався з дня народження знайомої людини та побачив автомобіль ОСОБА_1 біля якого стояли чоловіки, між ними мала місце розмова що нібито він «штовхнув» чоловіка, але що саме сталося він не з`ясовував. Пояснював, що на місці події він перебував близько 1,5 години, але не постійно, періодично відходив, загалом в цей проміжок часу мав спілкування з ОСОБА_1 близько 15 хвилин, при цьому стверджував, що ознак сп`яніння він у нього не помітив. Вказував, що останній вів себе як завжди, почервоніння очей не мав. Також зазначав, що пояснення додані до справи про адміністративне правопорушення він підписав, але їх не читав.

На питання суду пояснив, що з ОСОБА_1 вони знайомі, є далекими родичами.

Оцінивши всі вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджена поза розумним сумнівом.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно іншої особи « ОСОБА_2 », суд розцінює критично, оскільки особа відносно якої складено даний протокол в судовому засіданні встановлена, сам ОСОБА_1 підтвердив те, що протокол складено відносно нього, до вказаного протоколу додано саме його письмові пояснення, факт підписання яких він не заперечував, його посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль з його прізвищем. Той факт, що даний протокол містить виправлення щодо дати його складення, не є суттєвим порушенням, оскільки з його змісту зрозуміло, що подія мала місце в кінці доби 06.11.2021, тому при оформленні протоколу, що мало місце на початку наступної доби 00:38 год., поліцейським було допущено описку щодо дати його складення, яка була виправлена на 07.11.2021.

Твердження ОСОБА_1 про його необізнаність зі складення даного протоколу, його не підписанням, суд розцінює критично, оскільки спростовуються як даними відеозапису з місця події, на яких останньому роз`яснено що відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, поясненнями свідка ОСОБА_6 та самого ОСОБА_1 , які підтверджували, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився. ОСОБА_1 будучи ознайомлений з процесуальними правами, користуючись допомогою захисника, доказів про те, що наявний в протоколі підпис йому не належить, суду не надав, відповідних клопотань не заявляв.

Твердження сторони захисту про те, що наданий суду відеозапис є неналежним доказом, суд не приймає до уваги, оскільки те, що вказаний відеозапис стосується саме події, що є предметом даного судового розгляду, не заперечувалося самим ОСОБА_1 , доказів існування іншої подібної події, стороною захисту суду не надано, а сам факт не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення інформації щодо даного відеозапису, не є підставою для його недійсності, тим більше, що положення ст. 256 КУпАП не містять такої вимоги.

Крім цього, відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані що стосуються обставин адміністративного правопорушення можуть встановлюватися, серед іншого, показаннями будь-яких технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто, закон не містить вимоги про те, що такими доказами можуть бути виключно дані відеореєстратора чи бодікамери поліцейського, а тому суд приходить до висновку, що вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом факту порушення, містить фіксацію обставин інкримінованого правопорушення, а саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, який за обставин фіксації факту ДТП з постраждалим, мав проводитися саме в закладі охорони здоров`я.

Твердження ОСОБА_1 щодо не вживання ним алкоголю, відсутності ознак сп`яніння, відмови від проходження огляду через втомленість, висловлення ним бажання пройти огляд на місці, спростовується даними вищевказаного відеозапису.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються вище вказаними доказами, не узгоджуються з ними. ОСОБА_6 є заінтересованою особою, оскільки ОСОБА_1 є її чоловіком. Твердження ОСОБА_4 щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, суд також не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються вищевказаним докази, крім цього, сам свідок говорив, що він спілкувався з ОСОБА_1 не тривалий час, а його можливість виявити в нічний час відсутність у ОСОБА_1 такої ознаки як почервоніння очей, є сумнівним.

Твердження свідка, щодо того, що він перед підписанням письмових пояснень не читав їх, не був присутнім при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не спростовує вказаного факту, оскільки факт такої відмови зафіксовано на відеозаписі, що узгоджується з вимогою ч.2 ст. 266 КУпАП.

Отже, вище вказані докази, в їх сукупності, підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини. Обставин які пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням характеру правопорушення, його суспільної небезпечності, як для самого ОСОБА_1 , так і для оточуючих, в тому числі його неповнолітньої дитини, яка в момент події перебувала в салоні його автомобілю, особи ОСОБА_1 , його відношення до вчиненого, а саме не визнання ним своєї вини, намагання уникнення відповідальності, в тому числі на місці виявлення правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги чітко встановлене санкцією даної статті адміністративне стягнення, яке може бути застосоване, з метою виправлення правопорушника та попередження скоєння ним нових правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров`я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав та свобод інших громадян, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення передбачене санкцією статті у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З вище вказаних підстав, не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про закриття провадження по справі, у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Повний текст постанови складено 18.02.2022 року.

Суддя М.В. Березюк