Провадження № 33/801/60/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень в дохід держави. Вирішено питання про судовий збір.

В Постанові суду зазначено, що 01 листопада 2021 о 16 год. 00 хв. здійснено перевірку роботи закладу «LaNATA» за адресою: м. Вінниці вул. О. Антонова 29, щодо додержання карантинних обмежень, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 порушив карантинні обмеження визначені ч. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, зі змінами та доповненнями від 13.09.2021, а саме на вході закладу відсутня інформація про максимально-допустиму кількість осіб (відвідувачів) у закладі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 443116 від 01.11.2021.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що при винесенні постанови судом першої інстанції не було враховано його пояснення про те, що з його сторони не було ніяких порушень. Протокол складено не у відповідності до законодавства, оскільки при викладенні суті правопорушення працівник поліції зазначив що порушено ч. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, однак вказаний нормативний акт не поділяється на частини. Вважає що суд не звернув увагу на помилки в протоколі про адміністративне правопорушення та помилково вважав встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник адвокат Шибінський О. В. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, просили її задовольнити.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує принцип безсторонності судової влади (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норм та є обов`язковими для виконання.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має бути зазначено в чому полягає правопорушення та якими нормативно - правовими актами встановлено порушене особою правило.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як уже зазначалося, диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до нормативно-правового акта який регулює правила карантину, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статтю, частину, пункт, вимоги якої порушено, є обов`язковою. Однак, в порушення зазначених вимог органами поліції, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 443116, складеного 01.11.2021 року щодо ОСОБА_1 , вказано, що 01.11.2021 о 16 год. 00 хв., під час перевірки роботи закладу «LaNATA» за адресою: м. Вінниці вул. О. Антонова 29, щодо додержання карантинних обмежень, встановлено, що ОСОБА_1 порушив карантинні обмеження визначені ч. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, зі змінами та доповненнями від 13.09.2021, а саме на вході закладу відсутня інформація про максимально-допустиму кількість осіб (відвідувачів) у закладі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», Простанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року (надалі Постанова КМУ № 1236) на території України встановлюється карантин (п. 1) та встановлюються рівні епідемічної небезпеки (п. 2), в залежності від яких встановлюються ті чи інші обмеження. Зазначена Постанова містить 44 пункти. Суд першої інстанції припустив, що працівник поліції в протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначив слово «частини 3» замість правильного «пункт 3» і дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Проте, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що пункт 2 Постанови КМУ № 1236 встановлює обмеження для «жовтого» рівня епідеміологічної небезпеки та містить 23 підпункти, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано ні який з трьох рівнів епідеміологічної небезпеки був встановлений на території м. Вінниці 01.11.2021 року, ні площу закладу та чи встановлено відносно нього обмеження щодо максимальної кількості відвідувачів, тощо.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі "Авшар проти Туреччини" - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.08.2008 року у справі "Кобець проти України" - п.43).

Відтак приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП

Допущені порушення вимог закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2021 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета