11.02.2022 Справа № 756/9041/21
Справа пр. № 3/756/9/22
ун. № 756/9041/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Олексієнка М.М., потерпілого - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Рибіцького В.М., справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, матеріали якої надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , працює керівником відділу збуту ДП "Сіменс Україна", -

в с т а н о в и в:

10 червня 2021 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145732, складений 30 травня

2021 року поліцейським роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дем`янюком О.В., стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 30 травня

2021 року о 13 год 20 хв в м. Києві на виїзді з проспекту Степана Бандери на вулицю Богатирську водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив вимоги пп. "б" п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного проступку не визнав. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник пояснили, що ОСОБА_1 здійснював рух проспектом Степана Бандери у крайній правій смузі прямолінійно, жодних маневрів щодо зміни напрямку руху не виконував, водночас автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від транспортного засобу ОСОБА_1 , неочікувано почав повертати праворуч в його смугу руху, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем

ОСОБА_1 .

Потерпілий та його захисник зазначили, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , їхав проспектом Степана Бандери у лівій смузі руху, а у правій смузі руху рухався автомобіль Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 . Водій указаного транспортного засобу поводив себе на дорозі агресивно, допустив зіткнення з транспортним засобом потерпілого, удар прийшовся у задню праву частину. ОСОБА_2 наполягав на тому, що зіткнення трапилося у лівій смузі руху, після чого його автомобіль занесло, і він опинився у правій смузі руху. Потерпілий та його захисник стверджували, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пп. "б" п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_3 показав, що 30 травня 2021 року їхав на своєму автомобілі проспектом Степана Бандери у м. Києві та побачив, що водій автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи небезпечні маневри, скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , в лівій смузі руху. Крім цього, свідок зазначив, що він об`їхав транспортні засоби, які зіткнулись, справа.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника потерпілого та його захисника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Законом України "Про дорожній рух" передбачено, що він регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Порядок дорожнього руху на території України врегульовано Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного

засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (пп. "б" п. 2.3 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Відповідно до пп. 6 п. 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди графічно зображуються та фіксуються координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів.

Тобто працівник поліції зобов`язаний достовірно встановити місце зіткнення та зазначити його на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас поліцейський роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дем`янюк О.В. у протоколі від 30 травня 2021 року серії ААБ № 145732, не встановив фактичне місце зіткнення транспортних засобів, вказавши два можливі місця зіткнення, ураховуючи пояснення кожного з водіїв.

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби знаходяться у правій смузі руху, Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , - попереду, трохи зміщений ліворуч, Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , - позаду. Поліцейським роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Дем`янюком О.В. зафіксовано такі видимі (зовнішні) пошкодженняавтомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 : заднє праве крило, задній бампер, задній правий відбивач, пластикова накладка на задній бампер. Пошкодження автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 : передній бампер, ліва решітка переднього бампера, пластикова накладка на бампер, пластикова накладка на ліву передню колісну арку, подряпини передньої лівої фари.

У своєму висновку експертного дослідження за результатами проведеного автотехнічного дослідження від 04 серпня 2021 року № ВЕД-40/2021 (далі - висновок

від 04 серпня 2021 року № ВЕД-40/2021) спеціаліст з автотехнічної експертизи ОСОБА_4 зазначив, що мало місце попутно-кутове (з незначним поперечним відхиленням) зіткнення автомобілів Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , та Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , і їх первинний контакт відбувся правою боковою (з переходом на кутову) частиною автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , (задня частина правового крила, права частина накладки заднього бампера) та передньою лівою кутовою частиною автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , (ліва частина накладки переднього бампера (в районі її межування з колісною аркою переднього лівого колеса) та передня частина колісної арки), при цьому в момент первинного контакту їх повздовжні вісі знаходились під незначним гострим кутом, при якому, враховуючи переважно ковзний характер контактування транспортних засобів та локалізацію точок їх первинного контакту, не могло виникнути обертової складової руху (бокового заносу) автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , при якій він змістився б з лівої смуги руху у праву (як вказує водій

ОСОБА_2 ) без впливу на органи керування його водієм, у сукупності з зафіксованим кінцевим положенням автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , яке при умові, що пригода була обумовлена маневруванням водія ОСОБА_1 (як вказує водій

ОСОБА_2 ), характеризувалось би більш лівим положенням в порівнянні з фактичним його місцем розташуванням після пригоди (за умови, що воно не змінювалось після пригоди), можна вказати, пояснення водія ОСОБА_2 (який зазначає про маневрування водія автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , ліворуч у смугу керованого ним транспортного засобу, при якому й мало місце їх контактування, в результаті якого автомобіль Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , занесло праворуч у праву смугу руху не узгоджуються з встановленим в рамках цього дослідження механізмом контактування та зафіксованою у схемі дорожньо-транспортної пригоди (а також на фотознімках з місця пригоди) слідовою інформацією, що унеможливлює їх використання при подальшому дослідженні.

У зв`язку з цим спеціаліст з автотехнічної експертизи ОСОБА_4 зробив висновок, що пояснення водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору є неспроможними, а пояснення водія ОСОБА_1 не містять протиріч з встановленими вище характеристиками розвитку пригоди, а тому можуть вважатись з технічної точки зору спроможними.

Суд погоджується з таким висновком спеціаліста з автотехнічної експертизи ОСОБА_4 , позаяк він узгоджується з зафіксованими видимими (зовнішніми) пошкодженнями автомобілів Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , та Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , а також ураховуючи те, що на фотознімках з місця пригоди не зафіксовано слідів юзу, які б підтверджували версію водія ОСОБА_2 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та місця зіткнення транспортних засобів.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_3 щодо того, що він був свідком дорожньо-транспортної пригоди, позаяк свідок у судовому засіданні зазначив, що він, керуючи своїм автомобілем, об`їхав транспортні засоби, які зіткнулись, справа, хоча фотознімки з місця пригоди достовірно свідчать про очевидну неможливість здійснення такого маневру водієм автомобіля з огляду на відстань між відбійником та автомобілем Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 .

У висновку автотехнічної експертизи від 16 листопада 2021 року № СЕ-19-21/30867-ІТ, експерт Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Косяковим В.В. не зміг з`ясувати зіткнення автомобілів Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , та Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , та механізм дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, зважаючи на викладений у технічно спроможній версії розвитку дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30 травня 2021 року, та встановлений у висновку від 04 серпня 2021 року № ВЕД-40/2021 механізм її розвитку, згідно з яким контактування автомобілів Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , та Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , було обумовлене маневруванням автомобіля Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , праворуч, при якому він в`їхав у смугу руху автомобіля Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 , де і трапилось зіткнення, водій ОСОБА_1 не порушив пп. "б" п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Таким чином, висновок автотехнічного дослідження, проведений на замовлення однієї з сторін у справі про адміністративне правопорушення, може бути доказом у справі.

Для проведення автотехнічного дослідження спеціалісту з автотехнічної експертизи ОСОБА_4 було надано протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які досліджувались ним при складенні висновку від 04 серпня 2021 року № ВЕД-40/2021.

Ураховуючи наведене, відхиляє доводи про неналежність та недопустимість висновку від 04 серпня 2021 року № ВЕД-40/2021.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 62 Конституції України закріплено презумпцію невинуватості.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" (рішення від 06 грудня 1998 року (п. 146)) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив, що конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

У своїх рішеннях у справах "Malofeyeva v. Russia" (рішення від 30 травня

2013 року) та "Karelin v. Russia" (рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні пп. "б" п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху не доведена поза розумним сумнівом, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому адміністративного проступку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Такий комплекс передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, потерпілим, його захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Андрейчук