Справа № 595/98/22
Провадження № 3/595/95/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2022 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732589 від 13 січня 2022 року, ОСОБА_1 13 січня 2022 року о 11 год 50 хв в м. Бучач по вул. Галицькій, 54 (на території ринку) здійснював господарську діяльність, а саме торгівлю тютюном без державної реєстрації як суб`єкт господарювань, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав. Пояснив, що доказів винуватості ОСОБА_1 у сукупності є недостатньо для притягнення особи до адміністративної відповідальності. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інших фактів здійснення господарської діяльності, що б свідчило про системність його дій, а також не зазначені норми закону, які були ним порушені. Просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Суд, вислухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Рекуша О.Р., дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів тощо.

З суті протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.164 КУпАП.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає лише в разі доведення систематичної діяльності особи, направленої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №732589 від 13 січня 2022 року, ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме торгівлю тютюном без державної реєстрації як суб`єкт господарювання.

До матеріалів справи працівником поліції долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732589 від 13 січня 2022 року, в якому викладено суть правопорушення та за змістом якого ОСОБА_1 надав пояснення про те, що йому невідомо, що тютюн продавати неможна; письмові пояснення ОСОБА_2 від 13 січня 2022 року, згідно яких він вказав, що 13 січня 2022 року об 11 год 50 хв в м. Бучач по вул. Підгаєцькій він купив у невідомого чоловіка за 50 грн пакетик тютюну; відеозапис.

Однак, в матеріалах справи, окрім вказаних вище документів, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з продажу тютюну, отримання ним доходу від такої діяльності та винність його у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу, що навіть у випадку визнання одноразового продажу тютюну ОСОБА_1 за плату, такі його дії не можуть бути кваліфіковані як зайняття господарською діяльністю, бо такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, та їх систематичність.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались послугами ОСОБА_1 з продажу тютюну, та за які останній отримував кошти, що було зафіксовано та відбувалось систематично, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, будь-яких об`єктивних доказів, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю у матеріалах адміністративної справи немає і в суді таких не здобуто.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, в матеріалах справи відсутні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4,262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Як встановлено судом, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 січня 2021 року у ОСОБА_1 поліцейським ДОП ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області вилучено тютюн в поліетиленових пакетах кількістю 9 штук, вагою 800 грам.

Згідно ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

За таких обставин, суд вважає, що вилучений у ОСОБА_1 тютюн в поліетиленових пакетах кількістю 9 штук, вагою 800 грам, слід повернути останьому.

Керуючись статтями 164 ч. 1, 221, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 9 поліетиленових пакетів із вмістом тютюну, вагою 800 грам, вилучених (отриманих) під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення 13 січня 2022 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. І. Созанська