ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7988/21 Головуючий в І інстанції: Корольчук Н.В.
Провадження: 33/819/3/22 Доповідач: Кутурланова О.В.
Категорія: ст.481 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі :

судді судової палати з розгляду цивільних справ Кутурланової О.В.

за участю секретаря Дундич А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою Чорноморської митниці Держмитслужби на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0077/50800/21 01.04.2020 року близько 02:00 год. у зону митного контролю відділу митного оформлення №2 митного поста «Крим» Чорноморської митниці заїхав транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував з вільної економічної зони «Крим» до материкової частини України. При проведенні митного контролю та митного оформлення зазначеного транспортного засобу та водія, який переміщувався в даному автомобілі, а саме: занесення необхідних даних щодо транспортного засобу, паспортних даних водія та здійснення перевірки за аналізом системи автоматизованого управління ризиків (далі АСАУР) АСМО «Інспектор», здійснено перевірку «Перетин кордону транспортним засобом», після чого було встановлено перевищення строків тимчасового ввезення. В ході проведення митних формальностей стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що 27.10.2013 року ним ввезено на митну територію України через відділ митного оформлення митного поста «Краковець» пункту пропуску «Краківець-Корчова» у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина.

Однак, станом на 01.04.2021 року транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення. Таким чином, дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, з саме: перевищення строку тимчасового ввезення товару, транспортного засобу особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина, що перебуває під митним контролем, більше ніж на тридцять діб.

В апеляційній скарзі Чорноморська митниця Держмитслужби України, посилаючись на незаконність постанови суду, просила її скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді конфіскації вилученого транспортного засобу особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації Німеччина.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем в режимі тимчасового ввезення та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 наявний складу правопорушення, передбаченого ст.481 ч.6 МК України.

Протокол про порушення митних правил складено обґрунтовано, транспортний засіб «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 ввезений ОСОБА_1 в режимі «тимчасове ввезення» весь час перебував і перебуває на території України в зазначеному режимі. Ввезення громадянами на територію ВЕЗ «Крим» транспортних засобів особистого користування , що були поміщені в митні режими «тимчасове ввезення » або «транзит» не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобов`язання про зворотнє вивезення транспортних засобів особистого користування.

Крім того, ОСОБА_1 із будь-якими заявами щодо аварії транспортного засобу або дії обставин непереборної сили, продовження строку «тимчасове ввезення», заявлення автомобіля в інший митний режим або його митне оформлення, до митних органів України не звертався.

Заслухавши представника Чорноморської митниці Держмитслужби Антонову Ж.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, адвоката Ляшенка В.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ст. 9 КУпАП) .

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, суд першої інстанції виходив з того, що останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 6 вказаної статті, оскільки на час вчинення діяння, воно не визнавалося законом як правопорушення.

Проте, з такими висновками місцевого суду апеляційний суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

За змістом ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту ч.4 ст. 380 МК України вбачається, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Так, з протоколу про порушення митних правил № 0077/50800/21 вбачається, що 01.04.2020 року близько 02:00 год. у зону митного контролю відділу митного оформлення №2 митного поста «Крим» Чорноморської митниці заїхав транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував з вільної економічної зони «Крим» до материкової частини України. При проведенні митного контролю та митного оформлення зазначеного транспортного засобу та водія, який переміщувався в даному автомобілі встановлено що 27.10.2013 року ОСОБА_1 ввезено на митну територію України через відділ митного оформлення митного поста «Краковець» пункту пропуску «Краківець-Корчова» у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації Німеччина, проте станом на 01.04.2021 року транспортний засіб особистого користування марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 , VIN код: НОМЕР_2 , країна реєстрації - Німеччина за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Станом на 01.04.2021 року день складення протоколу про порушення митних правил інформація про звернення ОСОБА_1 до митних органів щодо продовження терміну тимчасового ввезення у зв`язку з аварією чи настанням дії обставин непереборної сили відсутня, таких документів на підтвердження вказаних обставин під час митного контролю та складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 також не надав.

Даний протокол згідно положень ст. 494 МК України містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

При цьому, зі змісту протоколу опитування ОСОБА_1 вбачається, що останній підтвердив факт ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «BMW 320D», р.н. НОМЕР_1 27 жовтня 2013 року в режимі тимчасового ввезення до 1 року. Вказаний транспортний засіб на час опитування ним не вивезено за митну територію України у зв`язку із станом здоров`я.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі № 640/11283/16-а роз`яснив, що діяння (бездіяльність) щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані триваючого, безперервного порушення закону, яке проявляється у вигляді протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Оскільки ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб «BMW 320D», р.н. НОМЕР_3 року у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», зобов`язавшись при цьому вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України у встановлений ст. 380 МК України річний строк, але станом на 01 квітня 2020 року його не вивіз, є всі підстави для висновку про те, що таке правопорушення є триваючим, так як дії продовжувалися до їх виявлення або припинення відповідним уповноваженим органом, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Той факт, що законодавець під час вчинення триваючого правопорушення посилив відповідальність за такі дії, не свідчить про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності немає складу правопорушення і вона не повинна нести відповідальність за вчинене правопорушення.

Навпроти, таке порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, а дії особи кваліфікуються за ч. 6 ст.481 МК України саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що застосування в цій справі ч. 6 ст.481 МК України порушує закріплений у ст. 58 Конституції України принцип зворотної дії закону в часі, є необґрунтованими, оскільки вказана норма МК України розповсюджується на діяння, скоєне і виявлене після набрання нею чинності, а отже у суда першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав визначених ч.6 ст.481 МК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до положень ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Отже, зазначеними положеннями Митного кодексу України передбачено, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення є підставою, яка виключає можливість судді застосовувати до правопорушника адміністративне стягнення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил з моменту виявлення вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення митним органом 01.04.2020 року і до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення - 01.04.2021 року та направлення справи до суду пройшло понад 6 місяців.

При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо наявності процесуальних або будь-яких об`єктивних перешкод у Чорноморської митниці Держмитслужби України скласти протокол про адміністративне правопорушення та направити справу до суду у строки, які передбачені ст. 467 МК України.

Доводи представника Чорноморської митниці Держмитслужби України про те, що у протоколі про порушення митних правил допущена описка щодо дати виявлення правопорушення судом апеляційної інстанції не приймаються з огляду на те, що і в інших наявних у справі документів йдеться саме про виявлення правопорушення 01.04.2020 року, зокрема ця інформація міститься у службовій записці державного інспектора Городкова А. (а.с.21), постанові про призначення експертизи в справі про порушення митних правил № 0077/50800/21 (а.с.26).

Крім того, відповідно до розділу другого Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 року № 566 зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Усі реквізити Протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до Протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як Протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

Суд апеляційної інстанції виходить з положень ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції виходить з обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_1 , фабула якого зафіксована у протоколі про порушення митних правил.

З огляду на викладене, є всі підстави для висновку про те, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на час надходження справи до суду закінчився, у зв`язку з чим провадження у даній справі в силу ст. 247 КУпАП України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 527-529 МК України, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2021 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 467 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В. Кутурланова