П О С Т А Н О В А

04 лютого 2022 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., вивчивши адміністративний матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 420033 від 24.01.2022 р., 24.02.2022 року о 10.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконувала батьківських обов`язків з утримання своїх м/л дітей ОСОБА_2 (прізвище зазначено з виправленнями, тому чітко визначити написане не можливо), ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, в будинку антисанітарні умови, холодно, запасів для опалення відсутні, готової їжи та запаси харчування відсутні, постільна білизна для дітей брудна. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

За диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за казаною статтею передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначена норма закону, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, тому при розгляді справи необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень. Тобто, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважається не будь-яка дія, а саме дії з невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 року у справі про тлумачення терміну законодавство визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно неповнолітніх дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов їх життя, навчання та виховання, то за порушення таких обов`язків батьків мають притягувати до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст.ст. 150, 180 СК України та ст. 12 ЗУ Про охорону дитинства ).

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі ст. 12 ЗУ Про охорону дитинства , батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, тобто передбачених положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти порушено і якими конкретно діями особи. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який порушено та які саме дії вчинено (не вчинено), свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

Згідно вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові Пленуму від 23.12.2005 року за № 14 Верховний Суд України визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Як встановлено зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому містяться виправлення прізвища дитини, що перешкоджає суду перевірити, чи є ОСОБА_1 матір`ю дитини; мають місце скорочення ( як-то: м/л), а також не зазначено, які саме норми законодавства порушила ОСОБА_1 , що свідчать про порушення нею ст.184 КУпАП, тобто, в чому полягають антисанітарні умови, які мають бути запаси для опалення, чим передбачено обов`язок мати готову їжу у вказаний в акті перевірки час, запаси харчування та яку їх кількість, згідно вимог законодавства; в чому полягає бруд постільної білизни, що перешкоджає суду перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, тому вважаю за необхідне повернути матеріал для належного оформлення.

Керуючись ст. 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Матеріал щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП повернути заступнику начальника з превентивної діяльності Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області Селіну Є. для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.С.Овчиннікова