Справа № 738/402/21
№ провадження 3/738/1/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання - Донець Г.В.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Долженко О.М.

розглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого в урочищі АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.

27 березня 2021 року о 17.08 год по вул. Героїв АТО в м. Мена Чернігівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Москвич -412», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в лікарні відмовився в присутності двох свідків чим порушив п.2.5 ПДР України, про що зафіксовано технічними засобами відеозапису, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що він працює далекобійником, а тому ніколи не дозволяє собі керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Протягом тривалого часу між ним та поліцейським РПП відділення поліції №1 ОСОБА_2 на ґрунті особистих відносин виникали сварки та суперечки, останній під час несення служби часто безпідставно зупиняв його автомобіль, незалежно від того, чи то він був за кермом, чи то його дружина, при зустрічі погрожував йому відібранням посвідчення водія. 25 березня 2021 року біля магазину АТБ-Маркет до нього підійшов працівник поліції ОСОБА_2 , який під час розмови попросив надати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, що він і зробив. 27 березня 2022 року, проходячи неподалік Троїцького ринку, побачив патрульний автомобіль, в салоні якого були працівники поліції Потійко Є. та ОСОБА_3 , він махнув їм рукою та крикнув, останні зупинилися, між ними виникла суперечка, після чого працівники поліції силоміць посадили його до службового автомобіля та нічого не пояснюючи відвезли до Менської ЦРЛ. Вже знаходячись на території лікарні, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, на що він відмовився, пояснюючи, що спиртні напої не вживав, транспортним засобом не керував. Після перегляду в судовому засіданні відеозапису, який міститься на СD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, останній зауважив, що події зафіксовані на вказаному відеозаписі відбувалися у різні дні, а саме 25 та 27 березня 2021 року, відеозапис не є безперервним, зафіксований на мобільний телефон одного з поліцейського, а не на боді-камеру, що є неналежним доказом у даній справі. Просив врахувати, що працює далекобійником, а тому у разі накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, позбавлення права керування транспортним засобом, він буде позбавлений можливості утримати свою родину. Просив закрити провадження стосовно нього за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Долженко О.М. в судовому засіданні просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений із порушенням вимог закону, поліцейським порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, до нього не додано жодного належного та допустимого доказу, що ОСОБА_1 саме 27 березня 2021 року о 17.08 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на пропозицію поліцейських відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в лікарні, також порушено порядок використання фото та відеотехніки, встановлений Законом України «Про Національну поліцію», відеозапис не є безперервним, події зафіксовані на ньому відбувалися у різні дні та у різних містах, файли відеозапису не містять дати та часу відеозйомки, наголошує на тому, що відеозапис долучений до матеріалів справи, зафіксований на власний мобільний телефон поліцейського, а не на його боді-камеру, а тому такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм карети швидкої допомоги, 27 березня 2021 року привіз хворого до Менської ЦРЛ, до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що чоловік відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, попросив бути свідком. Чи керував той чоловік транспортним засобом та чи перебував у стані алкогольного сп`яніння йому невідомо, на прохання поліцейського він підписав протокол, який ще був повністю не написаний.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 27.03.2021 року ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його автомобіль знаходився на стоянці неподалік АТБ-Маркету, вони з ОСОБА_1 були в гостях у товариша і підійшли до автомобіля взяти свої речі, і в цей час під`їхали працівники поліції. Чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він не пам`ятає.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Долженко О.М., свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП є окремим складом адміністративного правопорушення.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно з п. 6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до тексту вказаної Інструкції, саме поліцейському надано право визначати підозру про те, чи перебуває водій в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доводи захисника про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі чіткий виклад суті адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вказаний пункт Правил дорожнього руху, який порушений водієм та зазначено частину статті, якою передбачена відповідальність за допущене порушення. У протоколі відсутній підпис та його пояснення по суті порушення.

Отже, критика змісту протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, оскільки, окрім викладу вимог законодавства, пояснення ОСОБА_1 та його захисника не містять вказівок про те, що ж саме, на їх думку, поліцейськими було порушено та не вірно викладено.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких даних не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується відеозаписом, який міститься на СD-R диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з витягом із Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації відділення поліції №1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_2 27.03.2021 року о 08-00 годині отримав боді-камеру з інвентарним номером №068 у справному стані.

Так, під час перегляду відеозапису в судовому засіданні встановлено, 27.03.2021 року о 17-08 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем Москвич, д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркувався на стоянці біля магазину АТБ-Маркет. Також зафіксовано як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або ж проїхати до лікарні, а також зафіксовано факт відмови водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні. На запитання поліцейського чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній відповів, що навіщо це робити та повідомляє, що вживав спиртні напої.

Також з відеозапису вбачається, що після пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 став обурюватися, поводити себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, говорив, що всі п`ють і він п`є, висловлювався з приводу того, що за вирішення будь-якого питання є ціна, на що працівник поліції роз`яснив йому про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди.

Така поведінка ОСОБА_1 посилювала підозру про його перебування у стані сп`яніння і надавала розумні підозри про його бажання уникнути відповідальності.

З відеозапису вбачається, що зафіксовані події мали місце в один день, а саме 27.03.2021 року.

Цей доказ суд вважає беззаперечним щодо встановлення винуватості ОСОБА_1 ..

Посилання захисника на те, що відеозапис не є безперервним, хоча і знайшло своє підтвердження, однак, на переконання суду, дана обставина жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. При цьому, він містить найбільш вагому інформацію, яка має значення для прийняття обґрунтованого рішення по справі та є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі, складеному повноважною на те особою.

Посилання захисника на те, що відеозапис не є належним доказом, а відмова ОСОБА_1 недійсною, оскільки з відеозапису не вбачається хто ж був залучений свідками і як пояснив один із свідків, у його присутності не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговує на увагу, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівниками поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення дотримано вимог вищезазначених норм законодавства про адміністративні правопорушення, з яких вбачається, що залучення свідків є обов`язковим лише тоді, коли у працівників поліції не має можливості застосувати засоби відеофіксації.

При наявності відеозапису відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння, ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції Закону, яка є чинною з 17.03.2021, не вимагає присутності свідків такої відмови.

У відповідності до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використання спеціальних технічних засобів, у зв`язку з чим присутність під час огляду двох свідків не була необхідною.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки свідок у судовому засіданні не допитувався та не попереджувалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Водночас з тим, у даному провадженні вирішальним для визнання особи винуватою є встановлення факту відмови водія, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 березня 2021 року.

Вказуючи на те, як повинні були діяти працівники поліції під час складання адмінпротоколу, захисник залишив поза увагою положення розділу другого Правил дорожнього руху, згідно з якими поряд з гарантованими правами водія, існують обов`язки, які водій зобов`язаний неухильно виконувати і невиконання яких тягне за собою адміністративну відповідальність.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Твердження з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження в суді.

Така позиція правопорушника розцінюється судом як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що відповідають обставинам справи.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, і з ознаками алкогольного сп`яніння і в стані алкогольного сп`яніння, та навіть просто втомленому водію.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, його вік, сімейний та майновий стан, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, статтями 283, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у Чернігівській області/Чернігівська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA 0025001, код класифікації доходів 21081300, призначення: «адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху», з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави 496,20 грн. судового збору, який підлягає сплаті за реквізитами: одержувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р UA0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, з призначенням платежу «зарахування судового збору на користь держави».

Роз`яснити положення статей 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина