П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу що надійшов із УПП в Закарпатській області ДПП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 801595 від 07.12.221, вбачається, що 07.12.2021 о 12 год. 20 хв., в с. Соломоново траса М-06 Київ-Чоп 829 км гр. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці АЗС «САН ОЙЛ» здійснював продаж пального без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин на їх викиди в атмосферне повітря, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що працює касиром торгового залу АЗС «САН ОЙЛ» є найманим працівником, не є суб`єктом господарської діяльності, не є приватним підприємцем. До його функціональних обов`язків не входить отримання будь яких дозвільних документів.

До матеріалів справ додав письмові пояснення, копію посадової інструкції касира торговельного залу, наказ про прийняття на роботу на посаду касира торговельного залу.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, ч.1ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ч.1 ст. 164КУпАП має бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

Диспозиція частини першої статті 164 КУАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає, а саме за провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Господарського кодексу України Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно зі ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення помилково зазначена норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності, а саме ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», якою визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Зокрема, ст.1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Пунктом 30 вищезгаданого Переліку визначено, що відповідно до Закону України «Про охорону атмосферного повітря» видається дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Далі, стаціонарним джерелом забруднення, відповідно до п.14.1.230, 14.1 ст.14 Податкового кодексу України є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а відтак експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

На виконання ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», постановою Кабінету Міністрів України » від 29.11.2001 року №1598 затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці АЗС «САН ОЙЛ» здійснював продаж пального без висновку на оцінку впливу на довкілля та дозволу забруднюючих речовин на їх викиди в атмосферне повітря, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Разом із тим, жодного підтвердження того, що ним здійснюється господарська діяльність, що саме він є відповідальним за отримання вказаних вище дозволів, матеріали справи не містять.

Натомість зі змісту письмових пояснень, що надані ОСОБА_1 , а також його усними поясненнями наданими в судовому засіданні судом з`ясовано,що він є найманим працівником, займає посаду касира торговельного залу на АЗС ТОВ Торговий ДІМ «САН ОЙЛ». На підтвердження чому, до матеріалів справи додано: копію наказу №73/к про прийняття на роботу, копію посадової інструкції касира торговельного залу.

З наданої до суду посадової інструкції, не вбачається обов`язок саме касира торговельного залу на отримання будь-яких дозвільних документів, пов`язаних із провадженням господарської діяльності підприємством, найманим робітником він являється.

З дослідженого відеозапису із місця події, а саме проведення перевірки на вказаній АЗС, що мата місце 07.12.2021 (DVD міститься в матеріалах справи), вбачається, що ОСОБА_1 , повідомив, про перебування начальника, який є відповідальний за документи у відпустці, а він прийняв зміну. При цьому просив вказати на недоліки, та зобов`язався в подальшому передати начальнику.

Окрім того, у фабулі протоколу відсутнє і посилання на те, які саме норми та якого Закону вказаним діями порушила особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

В протоколі не було встановлено також до якої групи, як об`єкт викидів забруднюючих речовин в атмосферу, належить товариство. При цьомуст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», яка встановлює чіткий перелік груп, як об`єктів викидів забруднюючих речовин та перелік необхідних документів для отримання дозволів, а також організації та установи, яким доручено надання вказаних дозволів.

Стверджуючи в протоколі про наявність порушення поліцейському необхідно було встановити обов`язкову наявність ознаки правопорушення - здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Фіксування відповідних викидів здійснюється у встановленому Законом порядку, в тому числі шляхом проведення відповідних вимірювань із застосуванням спеціальних технічних засобів.

У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано, які саме викиди ймовірно спричинить вказане обладнання, та чи взагалі це обладнання здійснює викиди, які входять в перелік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1598, якою затверджено «Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню».

За відсутності даних про проведення будь-яких інструментальних, лабораторних досліджень, які б підтверджували те, що від роботи обладнання на вказаній АЗС здійснюються викиди забруднюючих речовин, які підлягають державному регулюванню, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами АЗС не доведено.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря пов`язується з безпосередньою наявністю у суб`єкта господарювання діючих (працюючих, таких, що безпосередньо здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу, а не таких, що потенційно в майбутньому можуть здійснювати викиди) стаціонарних джерел забруднення, які є нерухомими об`єктами (зберігають свої просторові координати протягом певного часу), належать йому на праві власності або іншому речовому праві та використовуються ним у виробництві.

Відтак, документально не доведено, що ТОВ «Торговий Дім» «САН ОЙЛ» експлуатує технологічне обладнання, пов`язане з утворенням забруднюючих речовин, та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, для яких потрібен дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.242-1 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Стаття 78 КУпАП, яка міститься в главі «Адміністративні правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини» передбачає адміністративну відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Отже, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, яка і регулює даний вид діяльності.

Тобто, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображені будь-які інші діяння, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1ст.164КУпАП, а суд позбавлений права самостійно змінювати або уточнювати фабулу правопорушення на шкоду особі, стосовно якої складено протокол, оскільки ця фабула по суті становить формулювання обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. При цьому суд повинен діяти, як незалежний орган правосуддя, а не як сторона обвинувачення, відшукуючи в діях особи ознаки правопорушень, які не були відображені в протоколі.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя, приходить до висновку, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.78, ч.1 ст.164, п.1 ч.1 ст.247,283, 284, 294 Куп

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош