Провадження № 3/643/1421/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Олійника О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Свешнікової О.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 - адвоката Расулова К.Т.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351917 від 07.06.2021 року, 07.06.2021 року о 09 годині 35 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 162-е, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; почервоніле обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинці ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в адміністративному правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що працівники поліції Управління патрульної поліції в Харківській області діяли неправомірно, не надали йому доказів того, що він перебував за кермом, він не відмовлявся від проходження перевірки на стан спяніння, однак поліцейські безпідставно та незаконно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Також, ОСОБА_1 пояснив, що 07.06.2021 року, близько 08 год. ранку він разом з дружиною ОСОБА_1 виїхав на автомобілі «Акура» в напрямку будинку 162-Б по вул. Академіка Павлова, у м. Харкові, де вони мали зустрітися з ОСОБА_2 , щоб передати йому мобільний телефон для ремонту. За кермом автомобіля була ОСОБА_1 . Передавши телефон ОСОБА_3 , вони сіли до автомобіля. За кермом була ОСОБА_1 , ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Вивертаючи кермо та здаючи назад, його дружина ледь не в`їхала на бардюрний камінь, а проїхавши декілька метрів в`їхала у велику яму, після чого вони почали сваритися. В момент суперечки ОСОБА_4 зупинилася на дорозі та вийшла з автомобіля. Через декілька хвилин сварки, його дружина розвернулась та пішла в напрямку зупинки громадського транспорту, при цьому забравши ключи від автомобіля. На телефонні дзвінки не відповідача. ОСОБА_1 не зміг залишити відчинений автомобіль, а тому і залишився сидіти на тротуарі (однак у судовому засіданні 15.09.2021 року пояснював, що сидів у машині, коли під`їхала поліція, а не на тротуарі. Також пояснив що усю ніч робив у таксі на автомобілі Деу Ланос). Через декілька хвилин під`їхали працівники поліції та запитали з ким він сварився. В ході розмови і працівниками поліції виникла сварка, після чого один з працівників поліції сказав, що ОСОБА_1 керує автомобілем у нетверезому стані і запропонували пройти освідування на місці. Однак, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він не курував транспортним засобом, та надав згоду на проходження освідування, але попрохав, щоб йому пояснили статус і підстави проходження, адже він не керував транспортним засобом, після чого працівника поліції склали на нього протокол. Вважає, що його дії не можна кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Расулов К.Т. в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, оскільки вся процедура оформлення вказаного правопорушення була здійснена із грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобі ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того зазначив, що за кермом особисто ОСОБА_1 не перебував, а перебувала його дружина ОСОБА_1 , з якою він в той день посварився, та яка після їхньої сварки забрала ключи від автомобіля так пішла в напрямку зупинки громадського транспорту. ОСОБА_1 , не маючи змоги залишити відчинений автомобіль, залишився сидіти поруч із нам на тротуарі. Через декілька хвилин під`їхали працівники поліції та запитали з ким він сварився. В ході розмови і працівниками поліції виникла сварка, після чого один з працівників поліції сказав, що ОСОБА_1 керує автомобілем у нетверезому стані і запропонували пройти освідування на місці. Однак, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він не курував транспортним засобом, та надав згоду на проходження освідування, але попрохав, щоб йому пояснили статус і підстави проходження, адже він не керував транспортним засобом, після чого працівника поліції склали на нього протокол. Вважає, що дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим подав клопотання про закриття провадження та навів відповідні аргументи для закриття справи.

Судом було задоволено клопотання про виклик свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила суду, що 07.06.2021 року, близько 08 год. ранку вона разом з чоловіком ОСОБА_1 виїхала на своєму автомобілі «Акура» в напрямку будинку 162-Б по вул. Академіка Павлова, у м. Харкові, де вони мали передати мобільний телефон для ремонту. Після того, як ОСОБА_1 передав телефон, вони сіли в авто та почали виїжджати. За кермом автомобіля була вона. ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні. Коли вона рухалась заднім ходом, то ледь не в`їхала в бордюр, на що ОСОБА_1 зробив їй зауваження. А через декілька метрів вона в`їхала в яму. Після чого вони стали сваритися. ОСОБА_1 вийшла з автомобіля і пішла у напрямку зупинки, забрав ключи від автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює на радіоринку, влітку, вранці близько 8 годин у робочий день, ОСОБА_7 приїхав віддати телефон ми з ним постояли поспілкувались та розійшлись, спілкувались з приводу телефону, айфон 7 був розбитий екран, він прохав відремонтувати, та привіз телефон додому до мене, проживає у квартирі, він казав, що зробить ОСОБА_7 телефон. Він був з дівчиною, на автомобілі Деу Ланос, але потім на уточнюючі запитання захисника, повідомив, що він був на сріблястому джипі. На уточнююче запитання захисника: Коли ви вийшли з підїзду, хто сів за кермо? На що свідок повідомив, що дівчина сіла за кермо, а ОСОБА_8 сів на пасажирське сидіння.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що поліцейські запропонували йому взяти участь в освідуванні, вони стали знімати на відео, були питання, освідування було на предмет алкоголю, не заперечував, що писав пояснення поліцейському. На запитання захисника, відповідів, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування, але просив надати докази того, що він був за кермом. Також, пояснив, що водій не відмовлявся, але при ньому освідування не проходило, тому він надав поліцейському саме такі письмові пояснення. Між ОСОБА_1 та поліцейськими виникла сварка з приводу того, що поліцейські йому не надали доказів того, що саме він знаходився за кермом. Візуально свідок не міг пересвідчитися чи був ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він не спеціаліст у цьому питанні.

Також, постановою суду від 27.01.2022 року адміністративний матеріал був направлений до управління патрульної поліції для належного оформлення, у зв`язку з тим, що на диску на якому розміщувався запис з боді камери поліцейського який у судовому засіданні не відтворювався.

Після належного оформлення управління патрульної поліції надало докази знищення даних відеофайлів, відповідно до акту № 6-21 від 01.09.2021 року, а також надало довідку на виконання постанови суду, в якій просило суд розглянути матеріал відповідно до наданих доказів.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Расулова К.Т., дослідивши докази у справі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351917 від 07.06.2021 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2021 року; пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; рапорт працівника поліції; показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та аргументи клопотання про закриття провадження по справі, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 07.06.2021 року о 09 годині 35 хвилин в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 162-е, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Acura, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; почервоніле обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинці ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 351917 від 07.06.2021 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; рапортом працівника поліції та показаннями свідка ОСОБА_6 , які узгоджуються між собою, не мають протирічить та у своєму взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рапорту поліцейського (а.с. 8) зазначено, що автомобіль ОСОБА_1 буо зупинено за адміністративне правопорушення, а саме за відсутність переднього номерного знаку, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Поліцейським було складено постанову про притягнення саме водія ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. За твердженням захисника Русанова А.О. вони оскаржували дану постанову у суді, але зі спливом строків на оскарження суд не прийняв до розгляду таку позовну заяву, і вони не оскаржували цей факт до судів вищестоящих інстанцій, з огляду на малозначність цього правопорушення. Однак доказів того, що вони оскаржували дану постанову поліцейського до суду не надав. Також сам ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив, що отримував від поліцейських дану постанову за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак заперечував про це, оскільки вважав, що номерні знаки були на його автомобілі, про що навіть видно на відеозаписі, який долучений до справи.

Однак суд, не бере до уваги дані доводи ОСОБА_1 та його захисника, та вважає, що з інформації із рапорту поліцейського, відповідно до якого вбачається, що постановою поліцейського за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, яка набула законної сили та не була оскаржена, підтверджений той факт, що саме ОСОБА_1 здійснював керування вказаним автомобілем, а отже був водієм, який відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час судового розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та постанови, цей протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання ОСОБА_1 та його захисника на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу, рапорту та постанови або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Показання свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_11 суд не бере до уваги оскільки вони протирічать матеріалам справи та не узгоджуються із ними, ОСОБА_1 є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що може свідчити про її зацікавленість у результаті розгляду справи, а показання свідка ОСОБА_11 містять у собі протиріччя щодо марки автомобілю яким користувалось подружжя ОСОБА_7 , а також той факт, що він не бачив хто саме був за кермом у момент, коли працівники поліції зупинили вказаний автомобіль.

Немождивість відтворення у судовому засіданні відеозапису події, яка була зафіксована поліцейським на боді камеру не впливає на повноту досліджуваних доказів та не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП - під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Отже, враховуючи, що факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на стан спяніння зафіксовано у присутності двох свідків у суду є достатні підстави вважати, що процедура відмови водія від огляду була зафіксована у передбачений законом спосіб за допомогою двох свідків.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 , наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобам в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка була зафіксована у присутності двох свідків.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом також не встановлено.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 10.02.2022 року.

Суддя - О.О. Олійник