КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/297/22
провадження № 3/133/608/22
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником відділення зв`язку та інформації начальник радіостанції Козятинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку та інформатизації - начальника радіостанції Козятинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненим із займаної посади 28.03.2021, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин лише 22.09.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що дійсно не вжив достатніх заходів щодо своєчасного подання декларації, оскільки не був обізнаний про строк подання такої декларації.
В судовому засіданні прокурор Конончук В.В. просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, однак застосувати найменше стягнення до нього.
Вирішуючи справу, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з копії наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 40 від 26.03.2021, старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділення зв`язку та інформатизації - начальника радіостанції Козятинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у запас, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту).
ОСОБА_1 , відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону.
В силу примітки до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-6 КУпАП - «Порушення вимог фінансового контролю».
Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Тобто, ОСОБА_1 , відповідно до вимог зазначених норм Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був до 27.04.2021 подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно даних копій з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що функціонує на веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції, ОСОБА_1 подавав наступні електронні документи: 17.03.2017 - щорічна днкларація за 2016 рік; 27.03.2018 - щорічна декларація за 2017 рік; 13.03.2019 - щорічна декларація за 2018 рік; 12.03.2020 - щорічна декларація за 2019 рік; 16.02.2021 - щорічна декларація за 2020 рік; 22.09.2021 - декларація перед звільненням.
У відповідності до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , він вчинив дії, направлені на подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями лише 22.09.2021 о 10:11 год.
Вказані дії свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з необхідністю, правилами та порядком подання електронних документів як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Однак така декларація була подана несвоєчасно, та за відсутності поважних причин несвоєчасності подання таких документів.
Отже 22.09.2021 о 10:11 год. ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: до 27.04.2021 не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, що визначається Національним агентством, яку він подав лише 22.09.2021, тобто несвоєчасно.
Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №65 від 09.02.2021, даними з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що функціонує на веб-сайті Національного агентства із запобігання корупції. У відповідності до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 22.09.2021 о 10:11 год.
Суд зазначає, що ст. 23 КУпАп встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно положень ст. 33 КУпАп, за адміністративне правопорушення накладається стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставину, що пом`якшую є відповідальність, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_1 надано суду посвідчення учасника бойових дій (копія приєднана до матеріалів справи), що підтверджує наявність у нього пільг при сплаті судвого збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. ПЄТУХОВА

17.02.22