КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/625/2022 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А.,

за участі осіб, які з`явились в судове засідання:

захисника ОСОБА_1 - адвокат Костюк І.І.

прокурора - Сеник В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про перегляд за новиявленими обставинами постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

14 вересня 2021 року адвокат Костюк І.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду із заявою, в якій просив переглянути названу вище постанову суду за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 травня 2021 року у справі № 640/12568/19, яке набрало законної сили 21 червня 2021 року встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 умислу щодо внесення недостовірних даних до декларації за 2017 рік. Таким чином, цим рішенням доведено законність зазначення ОСОБА_1 у щорічній декларації за 2017 рік наявність у неї у власності станом на 31 грудня 2017 року автомобіля TOYOTA RAV-4. Отже позиція, що вона мала подати декларацію про суттєві зміни в майновому стані внаслідок продажу цього автомобіля у вересні 2017 року, є помилковою. ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 19 березня 2018 р. у визначений законодавством строк після отримання інформації про відчуження автомобіля. Просив скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, а провадження у справі закрити.

Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2021 року у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 09.02.2019 року відмовлено.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Костюк І.І. подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній постанові суду є суперечливими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Наголошує на тому, що ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 08 лютого 2019 року на підставі протоколу Національного агентства з питань запобігання корупції від 30 листопада 2018 року, який складено за результатами здійснення контролю за своєчасністю подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Оскільки рішенням Окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1339 від 11 травня 2019 року «Про результати здійснення пової перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік» у мотивувальній частині рішення суду зазначено, що ОСОБА_1 не мала умислу щодо внесення недостовірних даних за 2017 рік, тобто ОСОБА_1 законно і добросовісно відображала в декларації за 2107 рік відомості про власність на автомобіль, ОСОБА_1 не могла мати умислу і на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані - дохід від відчуження автомобіля.

Таким чином, вказані обставини є нововиявленими та дають підстави для перегляду постанови суду першої інстанції від 08 лютого 2019 року за нововиявленим обставинами.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року та прийняти нову постанову, якою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду першої інстанції від 08 лютого 2019 року задовольнити, постанову суду першої інстанції від 08 лютого 2019 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Костюк І.І. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Наголошувала на тому, що рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 травня 2021 року ухвалене щодо рішення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_1 за 2017 рік. На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 травня 2019 року № 1339 був складений адміністративний протокол за ч.4 ст.172-6 КУпАП, який був розглянутий судом 04 вересня 2020 року, ОСОБА_1 була визнана винною, однак провадження у справі було закрите за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Ця постанова є чинною. Вина ОСОБА_1 в даній справі була встановлена судом при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення складеного Національним агентством з питань запобігання корупції за ч.2 ст. 172-6 КУпАП на підставі досліджених судом доказів, а тому наявність чи відсутність вини в цій справі не може встановлюватись іншими судовими рішеннями.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Вирішуючи питання щодо розгляду заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що право на перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами належно не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, однак положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено і прямої заборони перегляду постанов за нововиявленими обставинами. Керуючись Конвенцією про захист прав людини основоположних свобод, рішеннями Європейського суду з прав людини суд дійшов висновку, що реалізація права на судовий захист шляхом подання заяви про перегляд рішення у даній справі підлягає регулюванню за аналогією закону. Оскільки, провадження у справах про адміністративне правопорушення вважається кримінальним до нього застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України, які передбачають перегляд рішення за нововиявленими обставинами та містять перелік даних обставин.

Ці висновки суду в апеляційному порядку прокурором не оскаржувались, отже апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України, нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Таким чином, суд має встановити чи існують обставини, які існували, але не були відомі суду при ухваленні судового рішення.

При розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, судом першої інстанції встановлено, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., залишену без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2019 року.

На момент подання даної заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами постанова набрала законної сили, виконавче провадження завершене.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наявність умислу ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення встановлювався під час судового розгляду по суті протоколу про адміністративне правопорушення № 44-03/298/18 від 30 листопада 2018 року, складеного Національним агентством з питань запобігання корупції щодо ОСОБА_1 шляхом всебічного, повного та об`єктивного дослідження наявних в справі доказів, показань свідка та порушниці. Під час судового розгляду встановлено, і про це прямо зазначено в оскаржуваній постанові суду, діяння ОСОБА_1 правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а її вина у формі умислу повністю встановлена під час судового розгляду.

Крім того, суд зазначив, що з аналізу змісту рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2021 року також не випливає однозначного висновку про відсутність умислу ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172- Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позов задоволено з мотивів недоведеності відповідачем умислу позивача щодо внесення недостовірних даних до декларації за 2017 рік. Недоведеність умислу не є доказом його відсутності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Як вбачається із матеріалів справи 30 листопада 2018 року Національним агентством з питань запобігання корупції був складений протокол №44-03/298/18 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 , яка займала посаду державного уповноваженого Антимонопольного комітету України.

Протокол складений за результатами здійснення контролю за своєчасністю подання повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані.

За результатами розгляду вказаного протоколу Солом`янський районний суд м.Києва у свій постанові від 08 лютого 2019 року встановив, що 05 вересня 2017 року ОСОБА_1 відчужила належний їй на праві власності транспортний засіб TOYOTA RAV-4, 2007 року випуску і отримала дохід у розмірі 300000 грн., однак, в порушення вимог Закону «Про запобігання корупції» протягом десяти днів до реєстру електронних декларацій не подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Таке повідомлення ОСОБА_1 було подане лише 19 березня 2018 року.

При розгляді даної адміністративної справи суд першої інстанції оцінив надані ОСОБА_1 пояснення, які зводились до того, що 26 травня 2015 року вона видала ОСОБА_2 довіреність на розпорядження вказаним автомобілем. Автомобіль вибув із користування ОСОБА_1 . Про те, що ОСОБА_2 продав вказаний автомобіль 5 вересня 2017 року, вона дізналась лише в березні 2018 року, коли він їй про це повідомив і передав 14 березня 2017 року за актом приймання-передачі отримані від продажу автомобіля кошти у розмірі 300000 грн. Протягом 10 днів з дня отримання у власність коштів ОСОБА_1 подала до Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суд першої інстанції допитав також свідка ОСОБА_2 , який підтвердив дані ОСОБА_1 пояснення і повідомив, що він ставив до відома ОСОБА_1 про свій намір продати належний їй автомобіль. Однак про продаж автомобіля не повідомив, кошти одразу не віддав, оскільки купив за них інший автомобіль.

Аналізуючи ці пояснення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 , передаючи у користування іншій особі майно і надавши їй усі повноваження щодо розпорядження цим майном допускала, що це майно може бути відчужене. Крім того, вона знала про намір ОСОБА_2 продати автомобіль, а тому як власник зобов`язана була цікавитись станом належного їй майна, оскільки при відчуженні автомобіля у неї виникне обов`язок подавати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Таким чином, суд першої інстанції, керуючись ст. 10 КУпАП встановив наявність вини ОСОБА_1 у невиконанні вимог Закону України «Про корупцію» щодо подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Як вбачається зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2021 року у справі № 640/12568/19 ОСОБА_1 просила крім інших вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 травня 2019 року № 1339 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік» з підстав порушення Національним агентством з питань запобігання корупції строків для прийняття такого рішення. Позов був задоволений.

Як вбачається із рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2019 року за результатами повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік Національне агентство з питань запобігання корупції вирішило, що суб`єкт декларування, крім іншого, зазначила недостовірні відомості, зокрема щодо транспортного засобу TOYOTA RAV-4, 2007 року випуску, право власності на який припинено та не зазначила власний дохід від відчуження цього транспортного засобу.

Задовольняючи позов, Окружний адміністративний суд м. Києва виходив з того, що навіть за наявності помилок та неточностей у деклараціях, спірні рішення відповідача є протиправними, оскільки прийняті поза межами встановленого законодавством 90-денного строку їх ухвалення, що є самостійною підставою для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції в тому, що вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва стосується рішення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо повної перевірки декларації за 2017 рік, однак ОСОБА_1 в даній справі притягнута до відповідальності не на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 травня 2019 року, а на підставі протоколу про адміністративне правопорушення складеного за результатами здійснення контролю за своєчасністю подання повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані.

Саме при вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд вирішує питання про наявність вини у формі умислу.

У справі № 1-9/2004 від 26.02.2020 Верховний Суд дійшов наступних висновків: перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку у зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку в законну силу».

Оскільки вина входить до суб`єктивної сторони складу правопорушення, наявність чи відсутність вини встановлюється при розгляді справи по суті, отже вона не може бути тією обставиною, яка не була відома суду, отже не може бути визнана нововиявленою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції в тому, що наведені ОСОБА_1 обставин не можуть бути визнані нововиявленими, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за виключними або нововиявленими обставинами без задоволення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2021 року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про перегляд за новивиявленими обставинами постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб