БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/264/22
Провадження № 3/497/107/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2022 року, суддя Болградського районного суду Одеської області Висоцький Сергій Олександрович , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Манта, Кагульського району, громадянки Республіки Молдова, не працюючої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , особу якої встановлено на підставі паспорту громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.88-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №004027/12 (надалі - Протокол) вбачається, що: "31.12.2021 року о 10:00 годині на автошляху м. Болград - м. Кагул р-н с. Винограівка Болградської ОТГ Одеської області громадянка ОСОБА_2 порушила встановлений порядок придбання та збуту водних біоресурсів та перевозила на своєму автомобілі "Фольксваген" державний номер " НОМЕР_2 " рибу: сазан - 20 шт., сом - 12 шт., щука - 5 шт., судак - 2 шт. без документів, що підтверджують законність їх придбання (відсутня накладна). Своїми діями ОСОБА_2 порушила ст. 7, 27, 31 ЗУ "Про тваринний світ". Відповідальність передбачена ст. 63 ЗУ "Про тваринний світ" ч.1 ст.88-1 КУпАП".

За цим фактом провідним інспектором Одеського рибоохоронного патруля Кравченком П.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 88-1 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, будучи повідомленою належним чином, про що свідчить її особистий підпис у заяві.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 7 КУпАП врегульовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно диспозиції ст. 88-1 КУпАП адміністративна відповідальність установлена за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу. Відтак, вказана диспозиція фактично є банкетною та серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту (статті, частини, пункту, підпункту), яким встановлюється відповідні правила (заборони) та яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималась, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно Протоколу вбачається, що своїми діями ОСОБА_1 порушила ст.7, 27, 31 ЗУ "Про тваринний світ".

Статтею 7 Закону України "Про тваринний світ" передбачено, що об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб. Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку. У передбаченому законом порядку права власників об`єктів тваринного світу можуть бути обмежені в інтересах охорони цих об`єктів, навколишнього природного середовища та захисту прав громадян.

Зі ст. 27 Закону України "Про тваринний світ" вбачається, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

За приписами ст. 31 Закону України "Про тваринний світ" - підприємствам, установам, організаціям і громадянам дозволяється добування (придбання) диких тварин з метою утримання і розведення у напіввільних умовах чи в неволі для використання цих тварин та отриманих продуктів їх життєдіяльності. Тварини, вилучені з природного середовища за відповідним дозволом чи іншим документом та за визначену у встановленому законодавством порядку плату, є власністю підприємств, установ, організацій та громадян, яким цей дозвіл чи інший документ було видано. Дикі тварини, що утримуються підприємствами, установами, організаціями та громадянами у напіввільних умовах чи в неволі без відповідного дозволу чи інших документів на право вилучення їх з природного середовища, що засвідчують законність їх набуття, вважаються незаконно набутими. Правила добування диких тварин, а також їх утримання і розведення у напіввільних умовах чи в неволі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства. Підприємствам, установам, організаціям і громадянам забороняється добування диких тварин з метою утримання і розведення у напіввільних умовах чи в неволі для використання цих тварин та отриманих продуктів їх життєдіяльності, види яких зазначені у Додатку II Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі та/або занесені до Червоної книги України, крім добування в цілях і порядку, передбачених Законом України "Про Червону книгу України".

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на автомобілі перевозила рибу, придбану у незнайомої особи в місті Болград Одеської області.

Будь-яка інша інформація стосовно вказаного факту в матеріалах справи відсутня.

Коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відтак, в матеріалах справи відсутня інформація щодо продавця риби та точного місця купівлі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) риби (на ринку, в магазині, тощо), способу придбання та порядку проведення розрахунків (вид договору купівлі-продажу та його умови, готівковий чи безготівковий розрахунок, бартер тощо), походження придбаної риби (вилов промисловий чи любительський, спортивний, тощо), що позбавляє суд можливості чітко визначити правовий порядок отримання вказаної риби у власність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та проаналізувати його дотримання й визначитись щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.88-1 КУпАП не здобуто належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні зазначеного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.88-1 КУпАП слід закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст. 7, ст. 88-1, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.88-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя С.О.Висоцький