КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року

справа №755/17313/21

провадження № 33/824/573/2022

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн 00 коп.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції притягуючи ОСОБА_1 порушено принцип презумпції невинуватості особи. Апелянт вважає недопустимим доказом відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, оскільки матеріали справи не містять документів на підтвердження того, що камера АА00834 була видана конкретному працівнику поліції, закріплена на його однострої перед зміною 20.09.2021 року, оглянута на справність та є сертифікованим пристроєм. Зазначає що, протокол про адміністративне правопорушення складено сержантом поліції Батрак І.В., однак відеозапис нагрудною камерою здійснювала інша особа. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено без присутності свідків. Відеозапис нагрудної камери не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважає відмову суду у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка невмотивованим.

ОСОБА_1 та її захисник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

11.02.2022 року До Київського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його захворюванням. Разом із тим, доказів на підтвердження вказаної обставини станом на день подачі заяви не надано. Також не надано доказів неможливості з`явитись в судове засідання безпосередньо ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судове засідання, призначене на 31.01.2022 року, було відкладено у зв`язку із клопотанням захисника, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості укласти договір про надання правової допомоги із іншим захисником, та з огляду на строки розгляду апеляційної скарги, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 20.09.2021 року о 17:35 год, у м. Києві, по вул. Челябінська, 11, керувала автомобілем «Volvo XC90», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, що зафіксовано на боді-камеру АА-00834. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення до медичного закладу для проведення огляду.

Відмова від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про порушення вимог законодавства при складанні протоколу, оскільки не були залучені свідки є необґрунтованими, враховуючи наявний в матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Посилання скаржника на те, що відеозапис не містить події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, а лише містить вручення їй копії складеного протоколу, як на підставу для скасування постанови суду, відхиляються, оскільки із відеозапису вбачається, що працівниками поліції ознайомлено ОСОБА_1 із адміністративним протоколом, остання не заперечувала факт відмови від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, нею підписано протокол про притягнення до адміністративної відповідності та отримано його копію.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказу - відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, відсутність документів на підтвердження того, що камера була видана конкретному працівнику поліції, оглянута на справність та є сертифікованим пристроєм, судом відхиляються, оскільки зазначене не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння та не є підставою для звільнення правопорушника від відповідальності.

Посилання в апеляційної скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено сержантом поліції Батрак І.В., однак відеозапис нагрудною камерою здійснювала інша особа, не впливає на кваліфікацію правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , відтак судом до уваги також не приймається.

Суд першої інстанції на підставі наявних доказів дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя