Номер провадження: 33/813/375/22
Номер справи місцевого суду: 507/6/22
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Дришлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідні адміністративні стягнення: за ч. 1 ст. 130 у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; за ст. 124 у вигляді штрафу у розмірі 850 грн; за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн (а.с. 30).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржувану постанову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова була винесена судом першої інстанції з невідповідністю обставинам справи, оскільки, як вбачається, з матеріалів адміністративного правопорушення, протокол не містить в повній мірі всі відомості стосовно місця проживання апелянта та згідно якого огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі проводився в відділку поліції за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», однак згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, зазначений огляд має проводитися працівниками поліції безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди особи з результатами відповідного огляду, в закладі охорони здоров`я. Проте зазначене не було взято до уваги судом першої інстанції при винесені оскаржуваної постанови. Разом з тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95 строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року вичерпаний 10.02.2015 року, проте пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, зі слів апелянта, йому не пропонувалося (а.с. 33-42).

Ухвалою апеляційного суду від 09 лютого 2022 року було відкрите апеляційне провадження та призначено до розгляду на 22 лютого 2022 року.

22 лютого 2022 року в судове засідання з`явились представник апелянта та апелянт, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі. Адвокат апелянта пояснив, що постанова суду першої інстанції оскаржується лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, апелянта, вивчивши усі надані докази, апеляційний суд приходить до висновку щодо відхилення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 № 503911 від 26 грудня 2021 року водій ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору в результаті чого автомобіль отримав ряд пошкоджень, що підтверджується наданими апелянтом поясненнями безпосередньо в протоколі.( а.с. 7-8). 26 грудня 2021 року, разом із вищезазначеним, також був складений протокол серії ДПР18 № 503912, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП до якої він був причасний та поїхав за місцем мешкання. Згідно з матеріалів з протоколом погодився, провину визнав (а.с. 9-15). Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 503960 від 26 грудня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (виявлено 1, 88 % пром), що підтверджується роздруківкою спеціального технічного засобу газоаналізатору «Drager Alcotest 6810». Освідчення проведено за згоди водія в приміщенні ВП№ 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області та зафіксована нагрудними камерами працівників поліції. Копія відеозапису приєднана до матеріалів справи. Під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення було вказано, що він вживав алкоголь та після цього, сівши за кермо транспортного засобу УАЗ 3303 д.н.з. НОМЕР_1 вирушив до дому.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник апелянта звертає увагу суду, на те, що в протоколі від 26 грудня 2021 року внесені виправлення, не вказана точна адреса та район вчинення адміністративного правопорушення. Разом із тим, суд відхиляє ці доводи апеляційної скарги, оскільки, виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення, дозволяють тем не менш однозначно визначити час його складання та місце, не протирічать іншим матеріалам справи, тому суд робить висновок щодо можливості використання протоколу як доказу, а сам протокол визнає таким, що відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо наявності суперечливих показань свідків в матеріалах адміністративної справи та не можливості їх використання, як доказів, то суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками апелянта, оскільки усі свідчення наданні до суду свідчать про обставини ДТП та керування транспортним засобом саме апелянтом, його стану, не суперечить одні одному та іншим матеріалам справи, зокрема відеозаписам з нагрудних камер працівників поліції, які приєднані до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає оскаржувану постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 19 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

22.02.2022 року м. Одеса