Номер провадження: 33/813/310/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривні.

Не погоджуючись з даною постановою суду, 19.01.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Також адвокатом Кохтенко-Чорноус Вікторією Миколаївною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ОД № 318744 від 31.12.2021 року, подано до суду заяву про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Положеннями чинного КУпАП не передбачено залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

З матеріалів справи встановлено, що постанова судді Київського районного суду м. Одеси у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена районним судом 23 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 подана до суду 19 січня 2022 року, тобто скарга подана поза межами встановленого законом 10-деного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Разом з тим, в поданій захисником ОСОБА_1 адвокатом Кохтенко-Чорноус В.М. заяві про прийняття апеляційної скарги до розгляду наголошується про прийняття даної скарги від 19.01.2022 року з посиланням на те, що 18.01.2022 року захисник отримала копію постанови Одеського апеляційного суду від 14 січня 2022 року про повернення апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду Одеської області від 23 грудня 2021 року. Проте, на думку захисника, постанова апеляційного суду не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки, зокрема, підставою для повернення апеляційної скарги в ній вказано про закінчення строків на апеляційне оскарження, проте перша скарга на постанову суду подана 05.01.2022 року, а строк на апеляційне оскарження, на думку захисника, закінчується 08.01.2022 року, у зв`язку з тим, що в доданій до апеляційної скарги копії оскаржуваної постанови зазначено дату засвідчення копії 29.12.2021 року.

Між тим, аналіз статті 294 КУпАП дає підстави вважати, що положеннями цієї статті прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення, та за відсутності клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційна скарга підлягає поверненню апеляційним судом особі, яка її подала.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду апеляційна скарга, що подана ОСОБА_1 19.01.2022 року, не містить.

Отже, у зв`язку з тим, що апелянт не порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду, як в таких випадках передбачає ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року необхідно повернути особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, та скаржником не заявлено клопотання про його поновлення.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2021 року по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе