ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2477/21 Номер провадження 33/814/70/22Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А.,

при секретарі Таценко Т.Р.,

за участі:

захисника особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Акрітова К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Акрітова Кіріака Костянтиновича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,

проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Ухвалюючи дану постанову, суддя першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 18 вересня 2021 року о 20 год 30 хв в с. В. Сорочинці по вул. Гоголя, 26 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі, а саме: в КМП «МЛІЛ» ММР, що підтверджується висновком на стан сп`яніння №65 від 18.09.2021 року, чим порушив п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Акрітов Кіріак Костянтинович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому стверджує, що місцевим судом не було досліджено наявності порушення ст. 59 Конституції України про те, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, свідки, які були допитані, під час дорожньо-транспортної пригоди, підтверджують факт настання ДТП, а не перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля.

Вказує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його участі, що позбавило його права на захист.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, висновку щодо результатів огляду на стан сп`яніння та поясненнях свідків.

Між тим, вказаних доказів не достатньо для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Основною ознакою суб`єкта правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №243373 від 19 вересня 2021 року, ОСОБА_1 18 вересня 2021 року о 20 год 30 хв в с. В. Сорочинці по вул. Гоголя, 26 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, матеріали справи не містять відеозапису з відеореєстратора та бодікамери поліцейського, які б беззаперечно підтверджували факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор СРПП Миргородського РВП ОСОБА_2 пояснив, що не бачив, хто перебував за кермом вказаного автомобіля, оскільки прибув на місце події вже після дорожньо-транспортної пригоди. Відеозйомка обставин правопорушення не велася.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (в подальшому - Порядок 1103), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (в подальшому - Інструкція 1452/735), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (в подальшому - Інструкція № 1395).

У відповідності до п. 12 розділу 2 Інструкції 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021 року, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Проте, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складено 18 вересня 2021 року о 23 год. 40 хв., тобто пізніше двох годин з моменту виявлення підстав такого огляду, а тому не відповідає визначеним вимогам закону та викликає сумніви у правомірності його складання та не приймається судом, як належний та допустимий доказ.

Крім того поліцейський, у разі наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, мав би виконувати вимоги ст. 266 КУпАП відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали справи не містять відомості про тимчасове затримання керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та відсторонення його від керування цим автомобілем.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Акрітова Кіріака Костянтиновича, діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 грудня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду С.А. Гальонкін