ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2022 Справа №607/2870/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , водія 5 гармати 2 артилерійського взводу 11 артилерійської батареї 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,
за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2022 року близько 13.00 год. на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) командиром 4 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 було виявлено старшого солдата ОСОБА_1 , який знаходився на території військової частини НОМЕР_1 (м. Тернопіль) в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено Випискою №13 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 15 лютого 2022 року та встановлено діагноз алкогольне сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, водночас повідомив про те, що він є учасником бойових дій, з огляду на що просив звільнити його від сплати судового збору.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена та підтверджується: даними, зафіксованими у протоколі ЛВТ №16 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 16 лютого 2022 року; Випискою №13 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради від 15 лютого 2022 року, в якій зафіксовано перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №62 від 31 березня 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 15 лютого 2022 року; копією контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу щодо ОСОБА_1 від 01 жовтня 2021 року.

Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності з дня його опублікування у газеті «Голос України» від 18 березня 2014 року № 49. Таким чином, з 18 березня 2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» №1952-VII від 16 березня 2017 року (набрав чинності 16 квітня 2017 року) внесено зміни до глави 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень в умовах особливого періоду.

Таким чином встановлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту та інтересам служби, діючи умисно, ОСОБА_1 15 лютого 2022 року перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративніправопорушення - поява військовослужбовця, військовозобов`язаного на території військової частини в нетверезому стані, вчинені в умовах особливого періоду. При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

П. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на вказане, суддя приходить до переконання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.3 ст. 172-20,ст.ст.251,252,280,283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот тридцятьнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7310 (сім тисяч триста десять) гривень в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний