Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/102/2022Справа №: 641/4026/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №103406 від 18.05.2021 року, 18.05.2021 року о 14 годині 10 хвилин в м. Харкові по вул. Аскольдівській, 55 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAZDA 323F», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 які полягали в порушенні вимоги п.2.5 ПДР України, кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав. Пояснив, що 18.05.2021 року був зупинений працівниками поліції за ознаками алкогольного сп`яніння. Був доставлений до закладу охорони здоров`я, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotest». Після отримання негативного результату на вказаному засобі самостійно запропонував пройти огляд на стан вже наркотичного сп`яніння, на що поліцейський не заперечував. З метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння лікарем запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, здати сечу, однак ОСОБА_1 повідомив що не має фізіологічної можливості здати сечу і попросив взяти у нього кров. Проте у заборі крові йому було відмовлено. Після цього працівники поліції в присутності двох свідків склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Наголошував на тому, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, зазначив, що під час слідування до закладу охорони здоров`я працівниками поліції було отримано виклик на іншу подію, внаслідок чого йому довелося прямувати разом з поліцейськими на вказаний виклик, де він перебував деякий час.

Представник ОСОБА_1 -адвокат Полехін Д.О. просив закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Наголосив на тому, що підставою для направлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на огляд було алкогольне сп`яніння. А під час огляду у закладі охорони здоров`я, після негативного результату на «Drager Alcotest», ОСОБА_1 сам запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Вказав, що поліцейським було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВСУ та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме п. 13 Розділу 3.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іншої держави, а саме Грузії.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких вручається останній.

Працівниками поліції всі процесуальні документи у справі складені саме українською мовою.

Однак, відомості про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розуміє українську мову та у послугах перекладача потреби немає, надані суду матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 12 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Всупереч викладеному, перекладача залучено не було.

Отже, працівниками поліції під час оформлення матеріалів даної адміністративної справи формально були забезпечені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього у справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів, знятих на бодікамеру поліцейського, що є додатком до протоколу, та долученого до матеріалів справи захисником ОСОБА_1 адвокатом Полехіним Д.О. частини відеозапису, яка була знята на бодікамеру поліцейського, але відсутня на диску, долученому до протоколу, вбачається, що 18.05.2021 року ОСОБА_1 , надавши згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, пройшовши огляд з використанням технічного засобу марки «Drager Alcotest» і, отримавши негативний результат, з метою усунення будь-яких сумнівів щодо перебування у стані сп`яніння, в тому числі і наркотичного, самостійно запропонував поліцейському пройти огляд на стан вже наркотичного сп`яніння, на що поліцейський не заперечував. З метою встановлення стану наркотичного сп`яніння лікарем було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність здати сечу, на що останній зазначив, що не має фізіологічної можливості і попросив взяти у нього кров, проте у здачі крові працівником медичного закладу було відмовлено. Після чого, в присутності двох свідків працівником поліції було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок).

Згідно пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, Інструкцією прямо передбачено, що в разі неможливості взяття в обстежуваної особи зразків сечі, для дослідження можуть використовуватись інші біологічні речовини, в тому числі кров.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не відмовлявся від здачі сечі, а фізіологічно не зміг надати для аналізу вказану біологічну рідину, підтверджуються даними відеозапису, наданим захисником Ханінові Л.А. у судовому засіданні.

Суд приходить що висновку, що в ситуації неможливості отримати від ОСОБА_1 зразки сечі, останньому у відповідності до п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції повинно було бути запропоновано здати слину або змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а в разі неможливості цього кров.

При цьому, як встановлено судом з пояснень самого ОСОБА_1 та з переглянутих відеозаписів, працівниками поліції спочатку було встановлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, для чого йому було запропоновано пройти медичний огляд, однак отримавши негативний результат, ОСОБА_1 самостійно пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, для чого пропонує здати кров, пояснюючи це фізіологічною неможливістю здати сечу. Проте у здачі крові йому було відмовлено.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд, керуючись принципом верховенства права, а також засадами справедливості судового розгляду, які закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку щодо неможливості покладення на ОСОБА_1 відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в ситуації, коли уповноважені державою компетентні органи всупереч вимог Інструкції не забезпечили ОСОБА_1 право здати іншу біологічну рідину, зокрема кров, та відмовили в клопотанні ОСОБА_1 щодо здачі крові після отримання його пояснень щодо об`єктивної неможливості здачі ним сечі з фізіологічних причин.

Також суд враховує, що пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено можливість дослідження, крім сечі, й інших біологічних середовищ таких як слина, змиви з поверхні губ тощо. Між тим будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 пропонували здати зразки вказаних біологічних середовищ та він відмовився від цього, матеріали справи не містять, хоча з технічної точки зору отримання слини, змивів з поверхні губ тощо, як вбачається, є простішим та не потребує активної участі обстежуваної особи.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень двох осіб та рапорту працівника поліції відносно того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, судом відхиляються, оскільки з досліджених судом доказів, в тому числі даних відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював відмову від проходження такого огляду, а зазначав на відсутності у нього фізіологічної можливості здати сечу та одночасно у відповідності до вимог Інструкції просив взяти в нього кров.

Наявність у ОСОБА_1 , згідно даних протоколу, окремих зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння, на переконання суду, само по собі не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Вказані зовнішні ознаки є підставою для призначення огляду на стан наркотичного сп`яніння, який повинен проводитись у відповідності до вимог законодавства України, зокрема Інструкції.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких суд закриває провадження у справі, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам ОСОБА_1 , зокрема відносно того, що працівники поліції, які доставляли його до закладу охорони здоров`я, разом з ним їздили на інший виклик.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.02.2022 року.

Суддя - І. В. Зелінська