СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27830/21

пр. № 3/759/262/22

15 лютого 2022 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333867 від 24.11.2021 р., встановлено, що 24.11.2021 р. о 18:47 у м. Києві, вул. Палладіна, 7А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mstsubishi», д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в попутному напрямку, який по інерції здійснив наїзд на огорожу у зв`язку з чим обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б) та п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 333866 від 24.11.2021 р., встановлено, що 24.11.2021 р. о 18:47 у м. Києві, вул. Палладіна, 7А, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mstsubishi», д.н.з. НОМЕР_4 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку у зв`язку з чим обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б) та п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання 18.01.2022 р. ОСОБА_1 не з`явився, однак подав письмові заперечення (пояснення) щодо відсутності своєї вини.

Зокрема, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що 24.11.2021 р. о 18:47 у м. Києві, вул. Палладіна, 7А, він, керуючи транспортним засобом «Scania», д.н.з. НОМЕР_3 не змінював полоси руху, як раптом почув скрегіт металу. Рух здійснювався по третій полосі, оскільки поряд була автобусна зупинка і перша та друга полоси були зайняті переважно маршрутними автобусами. Після огляду автомобіля ОСОБА_1 побачив, що його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, які спричинив транспортний засіб «Mstsubishi», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Серед іншого, ОСОБА_1 звертає увагу суду на характер отриманих механічних пошкоджень, та зони отримання механічних пошкоджень.

У судовому засіданні 15.02.2022 року ОСОБА_1 заперечував свою вину щодо ДТП з підстав викладених у письмових запереченнях, наголосивши на характері отриманих ушкоджень транспортних засобів, додавши до матеріалів справи фотокартки з місця пригоди.

У судових засіданнях 18.01.2022 р. та 15.02.2022 р. ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що 24.11.2021 р. о 18:47 рухався на своєму автомобілі «Mstsubishi», д.н.з. НОМЕР_4 , у м. Києві, вул. Палладіна, 7А, у другій смузі руху не змінюючи при цьому напрямку, однак відчув удар з лівої сторони задньої частини свого автомобіля, в результаті чого, його транспортний засіб відкинуло на огорожу. На думку ОСОБА_2 ДТП трапилося з вини ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши письмові пояснення, дослідивши матеріали справи, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пп. «б» п. 2.3 та п. 10.1 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ № 333867 від 24.11.2021 р. та ААБ № 333866 від 24.11.2021 р.;

- схема місця ДТП, яка сталася 24.11.2021 р.;

- письмові пояснення від 24.11.2021 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- фото роздруківки з місця події, які надані учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, характеру отриманих механічних ушкоджень транспортних засобів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки саме водій ОСОБА_2 порушив ПДР та при перестроюванні та зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, внаслідок чого його дії знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із виникнення ДТП.

З огляду на викладене, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається порушень ПДР, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.) 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 221, 245, 247, 268, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя А.С. Ключник