Провадження № 3/161/317/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., за участі захисника адвоката Симчука Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.12.2021 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 165980 від 11.12.2021 року, відповідно до якого 11.12.2021 року о 02:48 год., в м. Луцьку на пр-ті Соборності, 37, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився в присутності двох свідків.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до його початку подавши до суду нотаріально посвідчені письмові пояснення у яких зазначив, що він 11.12.2021 року о 02:48 год., в м. Луцьку на пр-ті Соборності, 37, керуючи транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а складення відносно адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП були наслідком порушення працівниками поліції норм процесуального законодавства та його конституційних прав на захист.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Симчук Н.В. в судовому засіданні заперечував щодо наявності в діях його підзахисного складу інкримінованого правопорушення та просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідні пояснення у письмовій формі долучені до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 в повній мірі скористався своїм правом на захист через адвоката, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.

Заслухавши доводи захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що за дії ОСОБА_1 , які мали місце 11.12.2021 року о 02:48 год., в м. Луцьку на пр-ті Соборності, 37, йому інкриміновано порушення вимог п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим відносно нього було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається відповідною Інструкцією, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені положення кореспондуються із приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП, яким визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У свою чергу, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Із наведеного слідує, що нормами чинного законодавства України визначено чіткий, послідовний та узгоджений між собою порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, фактичне встановлення такого стану або ж фіксації відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан вказаного виду сп`яніння.

У свою чергу, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння може бути прийнята до уваги виключно внаслідок дотримання уповноваженою особою підрозділу Національної поліції процесуального порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, від проходження якого така особа відмовляється

При цьому, законодавець у ч. 6 ст. 266 КУпАП визначив, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні, органом, який склав відповідні матеріали, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 165980 від 11.12.2021 року було долучено, зокрема, відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Із вищевказаних доказів, вбачається, що 11.12.2021 року о 02:48 год., в м. Луцьку на пр-ті Соборності, 37, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події відмовився та просив пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я. Однак, належної оцінки такому проханню працівник поліції не дав та сприйняв це як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тим самим обмеживши ОСОБА_1 право на доведення своєї невинуватості.

На переконання суду, відмова від забезпечення ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, у зв`язку з його незгодою проходити такий на місці його зупинки, у даному конкретному випадку та з урахуванням характеру інкримінованого останньому діяння, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам Інструкції та КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, правомірність результатів фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого відображення у правовому полі, а тому такі, згідно приписів ч. 6 ст. 266 КУпАП вважаються недійсними.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 11.12.2021 року о 02:48 год., в м. Луцьку на пр-ті Соборності, 37, керував транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук