Справа № 559/59/22
Номер провадження 3/559/99/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Лопухович А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , працюючого заступником директора Дубенського медичного колледжу, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №036392 від 30.12.2021, 30.12.2021 о 24 год. 20 хв. в м.Дубно по вул. Д.Галицького, водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ» н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком медичного закладу №11 від 30.12.2021, результат огляду становить 1,63 проміле, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, а дії його кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.01.2022 в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 30.12.2022, близько 00 год. так як він вживав спиртні напої, зателефонував до ОСОБА_2 та попросив, щоб він відвіз його додому, на що той погодився. Коли їхали додому від медичного коледжу, він сидів на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_2 перебував за кермом, по вул.І.Франка, останній раптово захотів до туалету, тому зупинився біля земельного відділу та пішов по своїй нужді. Після даних подій під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати його в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд, він погодився, однак прилад «DRAGER» не працював, тому його повезли до медичного закладу, де працівники поліції і оформляли матеріали, в тому числі і акт огляду, і направлення. Працівникам поліції повідомляв, що він не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні 27.01.2022, за клопотанням сторони захисту, було допитано у якості свідка ОСОБА_2 /жит. АДРЕСА_2 /, який пояснив, що 30.12.2022, близько 00 год. до нього зателефонував до ОСОБА_1 та попросив, щоб він відвіз його додому, на що він погодився. Коли їхали додому від медичного коледжу на автомобілі ОСОБА_1 , останній сидів на задньому пасажирському сидінні, а він перебував за кермом, по вул.І.Франка, в нього заболів раптово живіт і він захотів до туалету, тому зупинився біля земельного відділу та пішов по своїй нужді, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Перебував у туалеті близько 20 хвилин, а коли вийшов, то біля автомобіля не було нікого, він зателефонував до ОСОБА_1 і дізнався, що працівники поліції повезли його до лікарні.

В судовому засіданні 27.01.2022, за клопотанням сторони захисту, було допитано у якості свідка ОСОБА_3 /жит. АДРЕСА_3 /, який пояснив, що він бачив, як 30.12.2022 після 00 год. ОСОБА_1 сідав у свій автомобіль на заднє пасажирське сидіння, а за кермо сідав ОСОБА_2 і вони від`їжджали від медичного коледжу.

27.01.2022 в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи подій, які долучені до матеріалів справи /а.с.9/.

В судовому засіданні 27.01.2022 захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. заявила клопотання про витребування відеозапису з Дубенському РВП ГУНП в Рівненській області, де зафіксовано факт керування транспортним засобом 30.12.2021 ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, який долучений до матеріалів справи, не містить такої інформації, а також про виклик в судове засідання працівників поліції та свідків, які зазначені у протоколі.

Враховуючи позицію захисту, задля повного та неупередженого розгляду справи та недопущення передчасності висновків, а також, для виклику в судове засідання свідків та працівників поліції, що складали протоколи та оформляли матеріали справ, отримання відеозапису або інформації про його відсутність, судове засідання було відкладено.

16.02.2022 в судовому засіданні було допитано в якості свідка старшого інспектора СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , яка пояснила, що 30.12.2021, близько 00 год. під час патрулювання було помічено автомобіль «ВАЗ», н.з. НОМЕР_2 , в якого не працював задній лівий габарит, по вул І.Франка було зупинено даний транспортний засіб, з якого вийшов ОСОБА_1 , оскільки в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Оскільки на дворі був мороз, прилад «DRAGE» не увімкнувся, тому зі згоди водія ОСОБА_1 , останнього відвезли для проведення огляду до медичного закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від підпису висновку, тому було запрошено свідків. Працівники медичного закладу заборонили проводити відеофіксацію огляду. Постанова за порушення ПДР, щодо непрацюючих габаритів не виносилася, обмежилися усним попередженням. Момент керування та зупинки транспортного засобу фіксувався на відео реєстратор, однак, відеозапис не зберігся. На місці зупинки, ОСОБА_1 не надавав пояснень, щодо того, що він не керував автомобілем, про це він повідомив у медичному закладі. В матеріалах справи зазначено час 24 год. 20 хв., це є технічною помилкою.

16.02.2022 в судовому засіданні було допитано в якості свідка поліцейського СРПП Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , який пояснив, що 30.12.2021 він перебував у добовому наряді, під час патрулювання по вул.Д.Галицького в м.Дубно, близько 00 год. було помічено автомобіль «ВАЗ», в якого не працював лівий габарит, даний автомобіль було зупинено шляхом увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольору, а також спецсигналу. Після зупинки, водію ОСОБА_1 було роз`яснено права та те, що ведеться відео фіксація, а також роз`яснено причину зупинки. Від водія було чути запах алкоголю, в нього була нестійка хода, тому йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. З технічних причин провести огляд на місці зупинники, не представилося можливим, тому водію було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, водій погодився. В медичному ОСОБА_1 продув газоаналізатор лише один раз, другий раз відмовився. Відеозапису де зафіксовано факт керування та зупинки транспортного засобу немає. Акт огляду водія складався в медичному закладі. Під час медичного огляду ОСОБА_1 , свідки були відсутні, вони були запрошені лише для фіксації відмови від підпису у висновку.

В судове засідання призначене на 16.02.2022 викликалися свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.24,25,27/, однак до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили, сторона захисту не наполягала на їх повторному виклику.

В судовому засіданні 16.02.2022 ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення згідно поданого письмового клопотання (а.с.29-36), провадження у справі просив закрити.

В судовому засіданні 16.02.202 захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. просила провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування транспортним засобом не підтверджений жодним доказом, а працівниками поліції допущено грубі помилки під час складання протоколу та оформлення матеріалі.

Заслухавши доводи сторони захисту допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України" ) і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами, які на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано :

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №036392, який складено 30.12.2021 о 24 год. 45 хв. в м.Дубно по вул. Львівська, 73, в якому вказано, що 30.12.2021 о 24 год. 20 хв. в м.Дубно по вул. Д.Галицького, водій ОСОБА_1 керував т/з «ВАЗ» н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком медичного закладу №11 від 30.12.2021, результат огляду становить 1,63 проміле, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, від підпису протоколу, від дачі пояснень та від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився /а.с.2/;

- висновок щодо результатів медичного огляду №11, який складено 30.12.2021 о 00 год. 40 хв., даний висновок не містить підпису ОСОБА_1 , як вбачається із даного висновку огляд ОСОБА_1 проведено 30.12.2021 о 00 год. 40 хв., результат огляду становить 1,63 проміле/а.с.4/;

- направлення на огляд водія, згідно якого ОСОБА_1 направлено до Дубенської міської лікарні 30.12.2021 о 24 год. 40 хв. /а.с.5/;

- акт огляду водія /а.с.6/;

- відеозапис /а.с.9/;

Судом встановлено наступні порушення допущенні працівниками поліції, під час складання протоколу та оформлення матеріалів.

Згідно вимог п.2 Розділу 11 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.11.2015 № 1395 у випадку відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Разом з тим, із змісту протоколів вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та пояснень відмовився, що вимагало від працівника поліції засвідчити таку відмову підписами двох свідків, а їх письмові пояснення долучити до матеріалів справи ( п.1 розділу 11 Інструкції).

Окрім того, варто зазначити, що відлік годин доби починається з півночі, з 12-ї години ночі, що водночас дорівнює нульовій годині. Години відраховуються від 1-ї по 24-ту. Всупереч цьому, працівником поліції час складання протоколу зазначено 24 год. 45 хв., у фабулі протоколу зазначено час вчинення правопорушення о 24 год. 20 хв., а направлення на огляд водія видано о 24 год. 40 хв..

У відповідності до диспозицій ч. 1 ст. 130 КУпАП однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності є керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, а також Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст. 8 п. 1 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УІІІ від 25.04.1974 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки саме перебування особи в автомобілі не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

ОСОБА_1 не заперечує, що він вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує сам факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Суд не може погодитися з висновками працівника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки факт керування ним транспортним засобом не підтвердженим жодним наявним матеріалах справи доказом, в тому числі відеозаписом подій, який долучено до матеріалів справи та який був оглянутий у судовому засіданні, а навпаки спростований показами, даними в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_2 , який, зокрема, зазначає, що водієм т/з був він.

В протоколі про адміністративні правопорушення серії ААБ №036392 від 30.12.2021 зазначені свідки подій ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .Однак вказані свідки, які викликались до суду для дачі пояснень, в судове засідання не з`явились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Також, як було встановлено в судовому засіданні, дані свідки були запрошені після проведення огляду у медичному закладі для засвідчення відмови ОСОБА_1 від підпису у медичному висновку.

Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідних протоколів.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколу було допущені вимоги процесуального законодавства. Таким чином, суд не може погодитися з висновками працівників поліції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях та матеріалах справи, які складені з порушенням чинного законодавства, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя Р.В.Ралець