ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Томилко В.П. з секретарем Степановою М.Ю., з участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 24 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Полтави, працююча поліцейським Управління патрульної поліції в Полтавській області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень на користь держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Згідно з постановою судді, 10 грудня 2021 року приблизно в 19 годин 20 хвилин ОСОБА_1 , по вул. Серьогіна, 9, у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом SUZUKI GRAND VITARA, д. н. з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на електроопору, чим порушила п. 12.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення по справі суддя, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення .

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що причиною даної ДТП стало те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався поруч з її автомобілем, виконуючи маневр об`їзду ями на дорожньому покритті, скерував свій автомобіль праворуч, в сторону її автомобіля, в результаті чого різко скоротив боковий інтервал між їхніми транспортними засобами.

Позиція учасників судового провадження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила задовольнити її.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.12.1, п. 13.3 ПДР, якими передбачено, (п.12.1),що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, (п.13.3), під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як пояснила під час апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона керувала автомобілем у правій смузі руху, а по лівій смузі руху у попутному напрямку рухався автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_2 . На певному проміжку дороги, їхні автомобілі порівнялися та певний час продовжували рух, але близько місця ДТП, дорожнє покриття на лівій смузі руху мало дефекти, а саме дві ями і в цей момент авто яким керував гр. ОСОБА_2 , було скеровано праворуч для уникнення (об"їзду) цих ям, в результаті чого він різко скоротив боковий інтервал між транспортними засобами, чим порушив вимоги ПДР України.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SUZUKI GRAND VITARA, д. н. з. НОМЕР_1 під час уникнення зіткнення з транспортним засобом гр. ОСОБА_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на електроопору, чим порушила п. 12.1, п. 13.3 ПДР.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що водій ОСОБА_1 рухалась із перевищенням дозволеної швидкості руху та не вибрала безпечної швидкості, так як поряд з автомобілем, яким вона керувала, по лівій полосі рухався інший автомобіль.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що автомобьіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по правій крайній полосі руху проїзної частини дороги ближче до правої обочини, а тому безпечного інтервалу зобовязаний був дотриуватись водій автомобіля, який рухався по лівій полосі і який безпосередньо вчинив обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 рухалась по своїй смузі руху без порушення будь-яких пунктів Правил дорожнього руху не мала будь-яких перепон для зміни напрямку руху, а змінила напрямок руху, виїхавши на праву обочину, по причині необхідності уникнення небезпеки, яка раптово виникла, і яку вона не могла уникнути іншим шляхом.

Апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 зіткнення з опорою на праві обочині допустила вимушено, а саме через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом, та з метою усунення небезпеки, яка загрожувала здоров`ю як її, так і іншій особі, яка керувала іншим автомобілем, при цьому пошкодивши лише свій автомобіль, яким керувала, але могла пошкодити і інший автомобіль.

За таких обставин дорожньо-транспортної події ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, тобто, для усунення небезпеки здоров`ю людей та усунення спричинення шкоди майну і така небезпека не могла бути усунута іншими засобами , а заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

На зазначені обставини суддя місцевого суду уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог п.4 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у разі вчинення дії особою у стані крайньої необхідності.

Виходячи з вищевикладеного, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 24 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову.

ОСОБА_1 визнати не винуватою у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 діяння в стані крайньої необхідності.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Томилко.