ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/65/22 Справа № 703/3475/21 Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Головуючий по І інстанції Прилуцький В. О. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ІгнатенкаВ.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ігнатенка В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 18 жовтня 2021 року о 17год. 25хв. год. 15 хв. по вул. Громова в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем «BMW», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння повторно на протязі року (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Ігнатенко В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.12.2021 року, скасувати її, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 . Копію оскаржуваної постанови останній не отримав, а про прийняте рішення дізнався із сайту ЄДРСР України.

По суті апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції при її винесенні неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Так, вказує захисник, судом в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не викладеного встановленого при розгляді справи формулювання правопорушення, яке визнано судом доведеним поза розумним сумнівом. Крім того, обґрунтовуючи доведеність винуватості апелянта ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд послався виключно на те, що вина апелянта підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи. При цьому жодної оцінки доказам вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суддею не надано, їх змісту у постанові та що саме вони підтверджують в оскаржуваній постанові не наведено, підстави їх прийняття, як належних та допустимих не зазначено, що є порушенням ст.245 КУпАП та свідчить про те, що при винесенні оскаржуваної постанови, судом грубо порушено норми процесуального права.

Скаржник вважає, що враховані судом докази, а саме: письмові пояснення свідків; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис, є недопустимими доказами, оскільки з відеозапису вбачається, що працівниками поліції вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пред`являлася; обвинувачений ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, що свідчить про відсутність його діях порушення п.2.5 ПДР України; відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння висловлена працівником поліції, що не утворює для апелянта жодних правових наслідків, зокрема, його обвинувачення у порушенні п.2.5 ПДР України; свідки при пред`явленні працівниками поліції ОСОБА_1 будь-якої вимоги не залучалися; протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №154741 від 18 жовтня 2021 року, складений до залучення свідків, тобто огляд обвинуваченого на стан алкогольного сп`яніння проведено без залучення свідків, що є порушенням ст.266 КУпАП; письмові пояснення від свідків складені працівником поліції задовго до їх залучення. Крім того, вказує адвокат, неналежним доказом вини ОСОБА_1 є й направлення останнього для проходження медичного огляду, оскільки даним направленням апелянта направлено до закладу охорони здоров`я вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №154741 від 18.10.2021 року та зазначення в ньому про ніби то відмову від такого огляду.

Таким чином, скаржник звертає увагу на те, що оскаржувана постанова грунтується на неналежних та недопустимих доказах, без встановлення всіх обставин справи та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Ігнатенко В.М. підтримали апеляційну скаргу з мотивів в ній наведених. Просили скасувати оскаржувану постанову і ухвалити нову, якою закрити провадження в справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що рішення суду ОСОБА_1 не отримував, а про існування даної постанови дізнався із сайту ЄДРСР України, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга адвоката Ігнатенка В.М. в інтересах ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2)скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4)змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №154741 від 18.10.2021 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ЧОНД» (а.с.2) вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_1 у її присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі Драгер. Свідок ОСОБА_3 надав пояснення, які є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_2 (а.с. 3,4). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.

Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Будь-які інші доводи адвоката, викладені в апеляційній скарзі, в тому числі і незгода з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, сприймаються судом як позиція сторони захисту спрямована на уникнення покарання, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано, а підписи скаржника в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП свідчать про те, що він розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений, належним чином повідомлений про права і обов`язки та наслідки відмови від проходження освідування на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень та не зазначив будь яких заперечень, хоча фактично мав таку можливість і у відповідній графі протоколу власноруч вказав, що «відмовляється від дачі пояснень згідно ст. 63».

Таким чином, суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на 3 (три) роки є законним, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі. А факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Поновити адвокату Ігнатенку В.М. строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ігнатенка В.М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко