ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №3/201/93/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2022 м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПП « ОСОБА_2 », який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 467213 від 23.10.2021, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 відповідно до якого останній 23.10.2021 близько 14-45 год. гр. ОСОБА_1 будучи власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , допустив діяльність кафе без документу про проходження вакцинації на особу яка обслуговує громадян, чим порушив вимоги постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 п.п. 4 п. 3,5 зі змінами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив.

Суд, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, приходить наступників висновків.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 44-3 КУпАП за способом свого викладення відноситься до бланкетних норм права, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а передбачає відповідальність за порушення правил поведінки та заборон, що встановлюються іншими нормативно-правовими актами, в даному випадку п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 року № 641 (із змінами), що зазначений уповноваженою посадовою особою поліції у протоколі.

Так, посадовою особою поліції, дії ОСОБА_1 кваліфіковані як ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення вимог постанови КМУ від 09.12.2020 №1236 п.п. 4 п. 3,5 зі змінами є необґрунтованими та безпідставними, оскільки на момент вчинення адміністративного правопорушення п.п. 4 п. 3-5 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 було виключено на момент вчинення правопорушення на підставі постанови КМУ №611 від 16.06.2019.

Суд наголошує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя: С.П. Мельниченко