Справа № 265/9061/21
Провадження № 3/265/80/22
П О С Т А Н О В А

16 лютого 2022 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2021 року близько 18.00 годині фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не забезпечив у кафе-магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремий контейнер (урну), чим порушив вимоги абз. 4 пп. 9 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток на адресу, зазначену у протоколі, а також розміщення оголошень про його виклик на офіційній веб-сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП України справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням наведеного, суддя вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, але до суду жодного разу не прибув, станом розгляду справи не цікавився та своїм правом надання пояснень не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Статтею 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України установлено карантин.

Залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва, м. Севастополя встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 та встановлюються відповідні обмеження.

Рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2021 на території Донецької області був встановлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки з 18 жовтня 2021 року.

Зі змісту пунктів 3, 3.5, Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 вбачається, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, діють обмеження, встановлені для регіонів з «зеленим» рівнем епідемічної небезпеки, передбачені п. 2-2 Постанови.

Відповідно до абзацу 4 пп. 9 п. 2-2 Постанови забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою провину письмово визнав, про що власноруч зазначив у протоколі.

Крім того, встановлені суддею обставини вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

? протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №788381 від 28.10.2021;

? копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

? рапортом на ім`я начальника ВП №2 МРУП ГУНП в Донецькій області про отримання повідомлення зі служби 102 про порушення правил карантину;

? відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, долученим до протоколу;

? рапортом ст. ДОП ВП №2 МРУП ГУНП в Донецькій області Челюка Р.;

? письмовими поясненнями продавця магазину ОСОБА_2 ;

? письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Таким чином, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення надійшли до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 09 листопада 2021 року, розгляд справи по суті став можливим 16 лютого 2022 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, станом на день вирішення справи спливли, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, керуючись ст.ст. 24, 29, 33, 34, 38, 247, 252, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя І. Міхєєва