ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2022 Справа №607/21015/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фарбувальника приладів ТОВ «Шредер»

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2021 року о 01 год. 12 хв. гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого рідного брата ОСОБА_2 , 1984 р. н., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав. Пояснив суду, що не вчиняв насильства психологічного чи фізичного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 та сам викликав наряд поліції, оскільки 25.10.2021 після того як він прийшов ввечері з роботи додому, побачив, що братом ОСОБА_2 було пошкоджено його причеп до автомобіля. Також, у цю ніч брат ОСОБА_2 вибив двері до його кімнати, пошкодив його речі та спецодяг. З огляду на це, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що працівниками поліції було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 26.10.2021 між ним та його братом ОСОБА_1 виник конфлікт через причеп, який начебто він пошкодив. Після цього потерпілий ОСОБА_2 забрав свої речі з кімнати, які були куплені за його власні кошти. Після чого брат викликав працівників поліції. Додав, що ОСОБА_1 часто висловлюється нецензурною лайкою в його сторону та провокує його на конфлікт.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу події, яка трапилась у ніч з 25 на 26 жовтня 2021 року суду пояснив, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають дійсності, оскільки конфлікти між його синами виникають з ініціативи його молодшого сина - ОСОБА_2 , який вказаний потерпілим у справі. 26.10.2021 конфлікт виник з вини ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не вчиняв насильства психологічного та фізичного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 .

Дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність особи за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732965 від 04 листопада 2021 року долучено наступні документи: письмові пояснення ОСОБА_1 від 04 листопада 2021 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від листопада 2021 року; рапорт помічника чергового ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 26 жовтня 2021 року.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення за зверненням на лінію «102» ОСОБА_1 , який є заявником, а також відповідно до правового висновку, висловленого ВС у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 про те, що 26.10.2021 року його брат ОСОБА_1 вчиняв щодо нього домашнє насильство психологічного характеру судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 який показав, що ОСОБА_1 не вчиняв насильства психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 .

Відтак, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, зауважую, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, не можу перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14 лютого 2008 року зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказане, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173-2, статтями 7, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283285, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

СуддяВ. Л. Дзюбич