Справа № 397/93/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2022 смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Івченко П.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є ФОП, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

14.12.2021 близько 13:00 год. ОСОБА_1 будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_2 (2011 р.н.) прибувши до КЗ «Красносільське НВО «Цвітненська філія» вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень стосовно своєї доньки, а саме всупереч її волі, спонукав піти з ним не отримавши згоди, застосував фізичну силу тягнучи дитину за руку, намагаючись подолати опір останньої, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 14.12.2021 він приїхав до навчального закладу, де навчається його дочка ОСОБА_2 та працює колишня дружина ОСОБА_3 . Зайшовши до школи у фойє він побачив свою дитину та запитав чи є мама на роботі, на що дочка відповіла, що не знає. Після чого він з дочкою зайшов до кабінета директора та запитав чи є його колишня дружина на роботі, на що директор відповів, що вона у відпустці та відсутня на території школи. На його запитання до дочки чи пам`ятає вона свій або матері номер мобільного телефону, дочку відповіла, що не пам`ятає. Він почав розмовляти з донькою, але його сторонні особи попросили вийти з приміщення, через карантинні заходи. Вийшовши на вулицю з донькою, він запропонував останній поїхати до неї додому, оскільки йому необхідно було залишити певні речі. Донька не погодилась на його пропозицію та в цей час повз них проходив технічний працівник школи. Ми привітались та в її присутності він знову запропонував поїхати з ним взявши її за руку без застосування сили. Донька знову відмовилась їхати з ним, а тому він залишив доньку та пішов у своїх справах.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 пояснила, що 14.12.2021 вона поїхала в лікарню і не була в школі. Їй зателефонували зі школи та повідомили, що колишній чоловік прийшов до школи та хотів забрати з собою дочку, яка не схотіла з ним йти, злякалась та почала плакати. Коли вона прийшла до школи, то дочка їй розповіла, що до школи приходив її батько, просив щоб вона дала йому номер телефона свідка, а потім запропонував поїхати з ним додому, однак вона відмовилась, після чого батько взявши її за руку та почав силоміць тягнути за собою. Дочка злякалася та розплакалась, після цього ї забрала працівниця школи до приміщення навчального закладу, а ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку. Також свідок вказала, що ОСОБА_1 завжди поводить себе агресивно, переслідує її та дітей, двічі спричиняв їй тілесні ушкодження, при цьому один раз з необережності вдарив їх дочку та після цих подій остання боїться свого батька.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матері неповнолітньої потерпілої, дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Винуватість правопорушника підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 640740 від 14.12.2021, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- заявою ОСОБА_3 згідно з якою, остання просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який самовільно без її відома і дозволу 14.12.2021 близько 12:30 год. намагався силоміць забрати зі школи її доньку ОСОБА_2 , в результаті чого її дитина злякалася і розплакалась (а.с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 відповідно до яких, ОСОБА_1 є біологічним батьком її доньки ОСОБА_4 . 14.12.2021 близько 13:00 год. її колишній чоловік ОСОБА_1 без її відома намагався силоміць забрати зі школи їх доньку ОСОБА_4 всупереч її волі, в результаті чого остання розплакалась. ОСОБА_4 від батька ледь зуміли забрати вчителі та відвести в інший корпус школи, після чого в телефонному режимі їй повідомили про дану ситуацію. Залишивши ОСОБА_4 під наглядом директора школи, вона одразу приїхала до служби у справах дітей, де їй порадили звернутись до поліції, що вона одразу і зробила. При цьому, ОСОБА_5 вже неодноразово намагається забрати в неї дітей самовільно, через що ОСОБА_4 починає плакати і боятись батька. Окрім цього, зазначила, що вона неодноразово зверталась до поліції щодо вчинення ОСОБА_5 фактів домашнього насильства, але останній все одно продовжував приходити до їх з дітьми місця проживання (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 згідно з якими, 14.12.2021 вона після четвертого уроку побачила на території школи свого тата ОСОБА_1 , при зустрічі з нею він спочатку запитав де її матір, а дізнавшись, що її у школі немає, останній направився до директора школи, а через деякий час знову підійшов до мене та хотів дізнатись номер телефону її матері, але вона відповіла, що в неї розрядився телефон. Після чого, тато запропонував їй поїхати до нього додому, щоб вона змогла зарядити телефон, але вона відмовилась. Тато взяв її за руку і почав тягнути, щоб вона пішла за ним, але вона намагалась встояти на місці, тому що не хотіла з ним йти. В результаті чого вона дуже перелякалась і почала плакати, бо дуже боялась свого тата, адже неодноразово ставала свідком того, як він бив матір. Побачивши, що вона плаче, вчителі забрали її від тата та відвели в інший корпус (а.с. 6);

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 , яка є директором школи, відповідно до яких 14.12.2021 після четвертого уроку, до неї в кабінет прийшов батько учениці ОСОБА_2 , разом із нею. По дитині побачила, що вона налякана у присутності батька, тому вона запропонувала їй вийти та почекати в коридорі. Батько останньої почав вимагати в неї номер телефону його колишньої дружини, та почав скаржитись, що остання відсутня за місцем роботи. Вирішивши наші питання, ОСОБА_5 вийшов з її кабінету і сів біля своєї дитини в коридорі на лавочці. Зі слів технічного працівника, батько намагався силоміць затягнути дитину до свого автомобіля за руку, після чого ОСОБА_4 розплакалась. Побачивши, що дитина плаче, вона запитала в неї, що сталося, на що ОСОБА_4 відповіла, що не бажає їхати з батьком. Після чого вона відвела дитину до іншого корпусу школи (а.с. 7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно з якими, 14.12.2021 після четвертого уроку він приїхав до школи, щоб зустрітись зі своєю донькою та сином. Зустрівся, поцілував ОСОБА_4 та поїхав у своїх справах, при цьому сина так і не побачив. Стосовно слів його дружини, дитини та інших свідків він не погоджується, оскільки вважає це брехнею (а.с. 8);

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 (а.с. 10);

- свідоцтвом про народження та про свідоцтвом про шлю (а.с. 13, 14), що вказує на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п.4,14,17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що останній за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення дійсно завдав психічного та фізичного насильства стосовно своєї неповнолітньої доньки шляхом грубого поводження з останньою, а саме спонуканням піти з ним додому із застосуванням фізичної сили, намагаючись подолати опір дитини.

Суд не приймає доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не застосовував силу стосовно своєї дочки, а просто взяв її за руку та хотів щоб вона з ним пішла, оскільки такі доводи повністю спростовуються перш за все поясненнями малолітньої ОСОБА_2 , які суд, з урахуванням її віку (10 років), визнає правдивими та вони узгоджуються з поясненнями ОСОБА_6 , якій стало відомо за слів ОСОБА_7 , яка була очевидицею подій, що дійсно ОСОБА_1 силоміць намагався повести ОСОБА_2 з собою, однак остання відмовлялася з ним йти та розплакалась.

Також, в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 прослухано аудіо запис, який з його пояснень він здійснював на диктофон, та на ньому зафіксовано факт бесіди правопорушника з дочкою, директором школи ОСОБА_6 , намагання ОСОБА_1 схилити ОСОБА_2 до того, щоб вона пішла з ним, відмову останньої виконати вимогу батька, чути плач дитини та подальшу розмову ОСОБА_1 з жінкою, яка забрала ОСОБА_2 із собою, а ОСОБА_1 пішов від них.

Таким чином, такі доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не застосовував жодне насильство стосовно своєї малолітньої доньки, суд визнає неправдивими та направленими на уникнення від встановленої Законом відповідальності за вчинене.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог статті 33 КУпАП враховується суспільна небезпечність вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, а також особистість останнього, який є повнолітньою дієздатною особою та вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, обставини вчинення адміністративного правопорушення, зокрема вчинення неправомірних дій щодо малолітньої особи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт, на мінімальний строк, визначений в санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, яке буде необхідним та справедливим у даному випадку, а також запобігатиме вчиненню правопорушником та іншими особами нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення та становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 173-2, 279-280, 283-285, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, який необхідно сплатити на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783,банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді може бути оскарженою до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: /підпис/ П.О. Івченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області П.О. Івченко

Копію засвідчено «___»________________2022 року.