Справа № 214/8319/21
3/214/151/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 січня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, 23.09.2021 року о 23.59 годин в м. Кривому Розі по вул. Івана Авраменка в районі будинку №3, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «БМВ 525Д» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження повного медичного огляду та визначення сп`яніння водій ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Згідно протоколу, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що він керував автомобілем, в той день він нічого не вживав. З ним був його друг, він останнього підвозив до дому. Наркотики вони не вживали. Поліцейські руки та очі у нього не перевіряли. Направлення йому не вручали, якщо б направлення йому видали, він би поїхав на огляд. Він сказав, що без свідків не поїде на огляд. Він вважав, що дії поліцейських безпідставні. Поліцейські казали, що краще відмовитися, бо можуть поставити на облік. Саме така поведінка поліцейських змусила його висловити відмову. Від керування автомобілем його не відстороняли, права не вилучали. Оглянувши направлення (а.с.3) пояснив, що таке направлення йому не давали, його підпису в направленні немає.

В судовому засіданні в якості свідка був опитаний ОСОБА_3 , який пояснив наступне. ОСОБА_2 він знає, вони друзі. 23.09.2021 року останній від`їхав від дому. ОСОБА_2 зупинили, начебто за те, що не горіла лампа. Від нього, свідка, був перегар. ОСОБА_2 сказали, що є підстави вважати, що він перебуває в стані сп`яніння. Прилад «Драгер» не застосовували. Направлення не надавали. Він не пам`ятає, щоб ОСОБА_2 казав, що не поїде на огляд. ОСОБА_2 не вживає наркотики, алкоголь вживає не часто. Поведінка ОСОБА_2 була нормальною. Очі, руки ОСОБА_2 не перевіряли. В той день він відпочивав у родичів, а ОСОБА_2 приїхав за ним з вулиці Філатова. Він, свідок, з ОСОБА_2 був десь 20-30 хвилин до зупинки поліцейськими. ОСОБА_2 від керування не відстороняли, він поїхав сам далі. При ньому, свідку, ОСОБА_2 в той день нічого не вживав.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с.3), рапорт (а.с. 5), постанова (а.с. 6), довідка (а.с. 7), диплом (а.с.18).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_3 , протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с.3), рапорт (а.с. 5), постанову (а.с. 6), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, чи були в нього ознаки сп`яніння, чи відмовився він від огляду.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.7), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Вважаю належним доказом диплом (а.с.18), оскільки він стосується характеристики ОСОБА_2 .

Досліджені судом наступні докази: пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_3 , довідку (а.с.7), диплом (а.с.18), вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушень законодавства.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності, визнані судом належними та допустимими докази, виходжу з наступного.

Довідку (а.с.7), диплом (а.с.18) вважаю достовірними доказами.

Пояснення ОСОБА_2 та пояснення свідка ОСОБА_3 , про те, що поліцейські направлення на огляд на місці зупинки ОСОБА_2 не видавали, вважаю достовірними. Довіряючи поясненням ОСОБА_2 та поясненням свідка ОСОБА_3 , беру до уваги, що вони узгоджуються між собою та тією обставиною, що направлення (а.с.3) не містить підпису ОСОБА_2 . Також приймаю до уваги відомості про ОСОБА_2 , який активно займається спортом, тобто веде активний спосіб життя. Пояснення ОСОБА_2 та пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що поведінка ОСОБА_2 23 вересня 2021 року відповідала обстановці, що в нього не перевіряли тремтіння пальців рук, реакцію очей на світло вважаю достовірними, так як вони узгоджуються між собою, не спростовуються будь-якими доказами. Пояснення ОСОБА_2 про те, що поліцейські радили відмовитися від огляду, викликають у суду довіру, так як узгоджується з тією обставиною, що долучено до справи як доказ, направлення (а.с.3) не містить підпису останнього, що певним чином свідчить про недобросовісність поліцейських.

Рапорт в тій частині, що у ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, вважаю недостовірним доказом.

Направлення на проходження огляду вважаю недостовірним доказом, оскільки в ньому зазначено про направлення ОСОБА_2 на проходження огляду в КЗ КПНД ДОР 24.09.2021 року, однак підпис ОСОБА_2 про вручення цього направлення відсутній.

Оцінюючи протокол та рапорт з точки зору допустимості виходжу з того, що згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Як передбачено ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Згідно ст.8 Цього Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що поліцейські не вручали ОСОБА_2 направлення на проходження медичного огляду, радили не проходити огляд і відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення про відмову від проходження огляду. Отже вказаний протокол та рапорт складені внаслідок незаконних порад поліцейських, які спонукали ОСОБА_2 не проходити огляд. Відтак направлення, протокол та рапорт, вважаю такими, що добуті з порушенням закону та знаходжу їх недопустимими доказами.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП приходжу до наступних висновків.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений поліцейськими 23.09.2021 року, його поведінка відповідала обстановці, поліцейські не виявляли в нього ознак наркотичного сп`яніння, направлення на огляд не видавали.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Як передбачено п 12 Розділу 2 вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану алкогольного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні на підставі визнаних допустимими, належними та достовірними доказів встановлено, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння внаслідок того, що йому не надали направлення на медичний огляд в установленому законом порядку в медичному закладі «КП «КБЛПД» ДОР».

Вищезазначене надає підстави вважати дії поліцейських щодо складання протоколу упередженими та такими, що суперечать закону.

Таким чином, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_2 щодо висловленої ним відмови пройти огляд, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а тому справу належить закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов