Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
22.02.2022 Справа № 394/902/21
3/394/1/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А :

28.12.2021 року до Новоархангельського районного суду надійшов протокол серії ОБ №058788 про адміністративне правопорушення від 17.12.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 17.12.2021 року о 15:00 год., на 597 км автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував автобусом BOVA н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, пеорушення вимови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Драгер» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

До судового засідання надійшло клопотання про направлення справи до Личаківського районного суду м. Львова за місцем проживання ОСОБА_1 в задоволенні клопотання по направлення справи для розгляду до іншого суду (враховуючи те, що справа направлена до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для розгляду із дотриманням вимог ч.1 ст.276 КУпАП, тобто вказана справа підсудна саме Новоархангельському районному суду Кіровоградської області).

В судовому засіданні ОСОБА_1 02.02.2022 року свою провину не визнав, вказав, що не вчиняв правопорушення, вказаних в протоколі.

Захисник Харченко О.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно його клієнта у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому, посилаючись на долучені письмові пояснення, в яких зазначено про наявність на думку захисника низки порушень з боку поліцейських під час провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи , заслухавши позицію захисника, суддя приходить до наступних висновків:

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Окрім ПДР, вимога про зобов`язання пройти огляд на стан сп`яніння зазначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, в п. 8 якого зазначено, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із положеннями пунктів 6-7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, якими передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (зі змінами від 17.03.2021р.) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Незважаючи на позицію сторони захисту, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №058788 від 17.12.2021 року у якому належно викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, що встановлені судом

- відеозаписами події від 17.12.2021 року, які безсумнівно підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення

Долучені відеозаписи містять чіткі відомості того, що17.12.2021 року одразу після зупинки автобуса поліцейський представляється ОСОБА_1 , повідомляє, що здійснюється відеофіксація, а також повідомляє причину зупинки надходження повідомлення, що зупиненим транспортним засобом керує водій в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, долучені відеозаписи спростовують низку доводів, викладених у поясненнях сторони захисту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, в тому числі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до адміністративного правопорушення.

Таким чином на переконання суду інформація, отримана поліцейськими про керування водієм в стані алкогольного сп`яніння автобусом та подальші дії працівників поліції, пов`язані саме з перевіркою наданої інформації, відповідають вимогам законодавства.

Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення. Зважаючи на викладені докази із долученими відеозаписами, які є належними і допустимими, на переконання суду є достатніми для встановлення дійсних і достовірних обставин події, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена. Вина у вчиненні правопорушеня, за яке він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена.

З огляду на положення вказаних нормативно-правових актів дії поліцейських, які пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у закладі охорони здоров`я, у зв`язку із наявністю відповідних ознак сп`яніння, відповідали вимогам законодавства, а ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження такого огляду, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Будь-які об`єктивні причини, умови крайньої необхідності, які б вказували на поважність невиконання ним, як водієм своїх обов`язків, передбачених вказаною нормою, суду не повідомлено.

Таким чином усі без винятку раніше вказані та викладенні у поясненнях доводи сторони захисту із врахуванням вищенаведеного не спростовують встановлених судом обставин того, що 17.12.2021 року ОСОБА_1 перед зупинкою транспортного засобу та звернення до нього поліцейських був водієм автобуса «Bova F13», що підтверджено стороною захисту у судовому засіданні та відеозаписами та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Інші доводи сторони захисту про неправильність та незаконність дій поліцейських під час провадження по справі, які викладені у поясненнях, із врахуванням встановлених судом обставин, серед яких факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова останнього від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не спростовують цих обставин і відповідно не беруться судом до уваги. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`ктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він як особа яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

з метою в подальшому припинення скоєння правопорушень останнім, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП (зі змінами від 17.03.2021 р.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

У відповідності до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними та громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Згідно з ч.1 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Як передбачено ч.4 ст. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 (зі змінами від 17.03.2021р.), 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 ( чотириста пятдесят чотири) грн.

Виконання постанови в частині позбавленням права керування транспортними засобами та адміністративного арешту покласти на сектор поліцейської діяльності №3 (смт. Новоархангельськ) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградської області.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з часу вилучення посвідчення водія.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: