ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/63/22 Справа № 703/3052/21 Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Левченко М.Д., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Левченко М.Д. на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, із урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11 вересня 2021 року близько 00 год. 15 хв. по вул.Нечуй-Левицького в с.Велика Яблунівка, керуючи автомобілем «Фольксваген», реєстраційний № НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав у кювет, чим порушив вимоги п.2.3., 12.1. ПДР України. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 11 вересня 2021 року близько 00 год. 15 хв. по вул.Нечуй-Левицького в с.Велика Яблунівка керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5. ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов, також, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 740376, відповідно до якого ОСОБА_1 11 вересня 2021 року близько 03 год. 30 хв. по вул.Нечуй-Левицького в с.Велика Яблунівка під час складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП почав словесно погрожувати фізичною розправою, хвататись за формений одяг поліцейських, розмахував руками, маючи намір завдати тілесні ушкодження, на зауваження припинити свої дії не реагував, чим вчинив непокору законному розпорядженню працівника поліції.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Левченко М.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В апеляційній скарзі посилається на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис, досліджувався судом, з якого чітко видно, що ділянка дороги, на якій занесло автомобіль ОСОБА_1 , знаходиться в неналежному стані, на якій наявні значно глибокі та широкі за діаметром ями. Тому висновок суду «Вказаними доказами у справі поза розумним сумнівом доведено, що безпосередньою причиною ДТП стало те, що водій автомобіля «Фольсваген» під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій не враховував дорожню обстановку, що призвело до з`їзду автомобіля в кювет» є необґрунтованим, так як зроблений без врахування аварійного дорожнього покриття зафіксованого на технічному засобі поліцейськими та в порушення вимог ч.3 ст.14 та ч.1 ст.16 ЗУ «Про дорожній рух», яким визначено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, а за порушення таких умов, мають нести відповідальність балансоутримувачі доріг.

Вказує, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру чи відмова від проходження огляду в закладі охорони здоров`я спростовується наданою відеофіксацією на якій не зафіксовано такої відмови, а навпаки зафіксованого згоду ОСОБА_1 на його огляд за допомогою алкотестеру «Драгер».

Зазначає, що залучені поліцейськими свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є родичами, які знаходилися в одному автомобілі, зупиненому працівниками поліції. В своїх поясненнях свідок ОСОБА_2 вказує, що був свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння о 02:45 год., в свою чергу свідок ОСОБА_3 вказує, що була свідком відмови водія о 03:45 год. В додаткових поясненнях, відібраних під час проведення службового розслідування відносно патрульних свідок ОСОБА_2 вже вказує, що ОСОБА_1 був свідком відмови водія від огляду о 02:00 год., а свідок ОСОБА_3 вказує, що о 03:30 год. Однак, як зафіксовано на відео, останні були свідками згоди ОСОБА_1 на проходження огляду за допомогою алкотестеру «Драгер», що суперечить змісту їх пояснень наявних у матеріалах справи. Зокрема, їх письмові пояснення однотипні за своїм змістом та написані працівниками поліції. Крім того, підпис свідка ОСОБА_2 в акті огляду в порівнянні навіть візуально дуже відрізняється від його підпису на інших документах.

Одночасно апелянт зазначає, що за заявою ОСОБА_1 було проведено службове розслідування щодо дій працівників поліції, за висновком якого, поліцейські притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Крім того, за зверненням ОСОБА_1 було внесено відомості до ЄРДР за фактом перевищення влади працівниками патрульної поліції, що супроводжувалося завданням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 в с.Яблунівка 11.09.2021 за ч.2 ст.365 КК України.

Також вказує, що з протоколу серії ААБ № 154592 вбачається його час вчинення о 00:15 год., однак в порушення вимог п.9 Інструкції працівниками поліції направлення на огляд видано лише о 02:40 год., тобто більше ніж через дві години.

Крім того, в порушення ст.266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Левченко М.Д. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в судовому засіданні суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Левченко М.Д. заперечила вину свого підзахисного у вчиненні вказаних правопорушень, заперечувала вона її і в суді апеляційної інстанції. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154592 від 11.09.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.09.2021 о 00.15 год. по вул. Нечуй-Левицького в с. В. Яблунівка керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний № НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини роти, нестійка хода) і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відповідно до якого ОСОБА_1 за наявності ознак сп`яніння хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 за наявності ознак сп`яніння хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, відмовився від проходження огляду, що засвідчили своїм підписом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які пояснили, що у їх присутності працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 за наявності ознак алкогольного сп`яніння (хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота) пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у медичній установі, однак він відмовився. При цьому, не заперечував факт вживання алкогольних напоїв. При цьому, факт перебування їх у родинних стосунках між собою, не може свідчить про їх упередженість в межах наведеної справи. Крім того, наведений факт є лише твердженням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не підтверджений жодним доказом.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 154591 від 11.09.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.09.2021 року о 00 год. 15 хв. не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав у кювет. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження;

- схемою місця ДТП, яка містить графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та інших об`єктів та обставини, що стосуються події. На зворотній стороні схеми містяться відомості щодо того, що автомобіль в результаті ДТП отримав механічні пошкодження задня частина авто. Наведена схема відповідає даним, що зазначені в протоколі, а також поясненням захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, вказана схема ДТП не була оскаржена ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130. ст.124 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що відрізок дороги на якому сталася дорожньо транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 має аварійне дорожнє покриття, що і стало її причиною, є не обгрунтованими та не можуть братися судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідальна установа на балансі якої знаходиться автодорога на якій сталося ДТП була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне утримання доріг.

Що стосується доводів ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою алкотестеру так і в закладі охорони здоров`я, то вони спростовуються переглянутим в судовому засіданні апеляційної інстанції диском з відеофіксацією подій від 11.09.2021 р., за участю ОСОБА_1 , який також підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).

Що стосується доводів апелянта про порушення працівниками поліції п. 9 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як з протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 154592 вбачається його час вчинення о 00:15 год., а направлення на огляд видано лише о 02:40 год., тобто більше ніж через дві години, то слід зазначити наступне.

Згідно п.9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, однак в даному випадку працівники патрульної поліції не порушили вищезазначений пункт вказаної Інструкції, оскільки останній взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння про що зазначено, як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), так і акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6).

Доводи захисника Синьогуба К.І. про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП, оскільки його не відсторонили від керування транспортним засобом, є безпідставними, оскільки законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом. Також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не є свідченням того, що водій не мав ознаки алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, інспекторами поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, та не допущено порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі.

Будь-які інші доводи апелянта, сприймаються апеляційним судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаних правопорушень, суду не надано.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки та вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нових правопорушень накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке призвело до пошкодження транспортних засобів.

У зв`язку з тим, що відповідальність за ст.130 КУпАП є більш суворою, ніж за ст.124 КУпАП, суд вірно застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП правильно призначила йому стягнення, яке відповідає характеру скоєних правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що немає підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Левченко М.Д., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба