Справа №621/4227/21
Провадження № 3/621/38/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В.,

за участі: секретаря судового засідання Лацько А.В.,

прокурора Лялюка В.М.,

особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, депутат VIIІ скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2021 № 698, складеного старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Димитрієвим О., ОСОБА_1 , ставиться у вину правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виявилося у тому, що ОСОБА_1 , 08.12.2020 обраний депутатом VIIІ скликання Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області та є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" відповідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 зазначеного Закону.

29 червня 2021 року ОСОБА_1 , на порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", пункту 1 частини 1 розділу І роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) Національного агентства з питань запобігання корупції 03.02.2021 № 1, несвоєчасно, з пропуском без поважних причин встановленого терміну декларування до 01 квітня 2021 року, подав щорічну декларацію за 2020 рік у електронній формі на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні правопорушення пов`язаного з корупцією за вказаних обставин визнав частково та пояснив, що не мав будь-якого умислу на порушення вимог фінансового контролю під час подання щорічної декларації, яку фактично він подав за 2020 рік у лютому 2021 року. Допустив технічну помилку, яка виявилася в тому, що та в графі "Тип декларації" було помилково зазначено - "кандидата на посаду" замість "щорічна". Коли ця помилка була виявлена, 29.06.2021 він подав виправлену декларацію, де в графі "Тип декларації" було замість помилково зазначеного - "кандидата на посаду" вказано "щорічна".

Прокурор Лялюк В.М., під час судового розгляду вважав, що зазначене діяння є підставою для адміністративної відповідальності, а також долучив до матеріалів справи висновок, де зазначив, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Зміївської міської ради VIIІ скликання був зобов`язаний до 01.04.2021 подати щорічну декларацію за 2020 рік, проте відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію за 2020 рік - 29.06.2021 о 11:37 годині, тобто несвоєчасно. Також зазначив, що склад адміністративного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу є діяння. Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього є необхідним та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП. Водночас, жодних доказів щодо наявності поважних причин, що спричинило несвоєчасне подання електронної декларації ОСОБА_1 , не надано.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №698 від 15.12.2021, в якому викладено обставини правопорушення (а. с. 1-7);; копію листа секретаря міської ради №01-32/3088 від 02.08.2021 (а. с. 17); копії рішення №1-I від 08.12.2020 I сесії VIIІ скликання Зміївської міської ради Харківської області (а. с. 18); постанова від 10.11.2020 №38-1 «Про визнання обраними депутатами на місцевих виборах 25.10.2020» (а.с. 19); додаток №1 до Постанови №38-1 про перелік обраних депутатів в територіальних виборчих округах (а.с.20); копії роздрукованих листів з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search, на якому міститься відомості про подання ОСОБА_1 , 01.02. 2021 Декларації (Кандидата на посаду), а 29.06.2021 "Декларації (щорічної)" за 2020 рік (а. с. 25), письмові пояснення особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 .

Вислухавши думку прокурора та пояснення особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 , дійшов наступного:

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту б) пункту 1) частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Частиною 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до частини 1 розділу І роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю (подання декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані) Національного агентства з питань запобігання корупції 03.02.2021 № 1 передбачено типи декларацій, коли їх слід подавати і який звітний період вони охоплюють.

Передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

1) щорічна декларація (декларація "щорічна") декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація. Відлік строку для подачі декларації «щорічна» починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним періодом;

2) декларація особи, яка припиняє діяльність (декларація "перед звільненням") декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності. Декларація "перед звільненням" охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до ст. 45 Закону.

Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій.

Тобто відлік строку подачі декларації "перед звільненням" починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності (див. Додаток 1);

3) декларація особи, яка припинила діяльність (декларація "після звільнення") декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відлік строку подачі декларації "після звільнення" починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність;

4) декларація особи, яка претендує на зайняття посади (декларація "кандидата на посаду") декларація. яка подається відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 45 Закону та охоплює звітний період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

Така декларація подається до призначення або обрання особи на посаду.

Відповідно роздрукованих листів з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search, вбачається, що ОСОБА_1 , було подано 01.02.2021 Декларацію (Кандидата на посаду) за 2020 рік, а 29.06.2021 Декларацію (Щорічна)" за 2020 рік.

В матеріалах справи наявні відомості щодо подання депутатом ОСОБА_1 , декларації за 2020 рік до 01 квітня 2021 року. Під час заповнення вказаної декларації було помилково зазначено "Тип декларації" - кандидата на посаду, а 29.06.2021 було подано декларацію за 2020 рік з типом - щорічна.

З цього слідує, що обставини правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинами справи, які підтверджуються письмовими доказами, доданими до протоколу. Тобто, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , подав щорічну декларацію лише 29.06.2021, оскільки декларація за 2020 рік фактично була подана своєчасно 01.02.2021. При цьому виправлення у декларації від 29.06.2021 стосувалося лише зазначення типу декларації, замість "кандидата на посаду" зазначено "щорічна" депутата ради.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_1 , усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій та передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

В той же час, в своїх письмових пояснення ОСОБА_1 , зазначив, що не надавати чи надавати невчасно інформацію про майновий стан, ухилятися від такого обов`язку, він наміру не мав, вчинив всі необхідні для подання декларації дії 01.02.2021, а 29.06.2021 зміни стосувалися лише в частині зазначенні типу декларації, замість "кандидата на посаду" зазначено "щорічна" депутата ради. Крім цього не мав на меті приховувати таку інформацію від уповноважених на те органів. Жодного корисливого мотиву, конкретної мети чи іншого особистого інтересу чи інтересів третіх осіб у несвоєчасному декларуванні він не мав і не мав умислу, спрямованого на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь якого корупційного інтересу.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Згідно з вимогами частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 29.06.2021 несвоєчасно подав декларацію за 2020 рік, без поважних причин, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити.

Керуючись пунктом 1 статті 247, статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: