П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1317/21

Провадження № 3/348/12/22

21 лютого 2022 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП,

за участю захисника Капака В.М.,

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10.06.2021 о 21 год. 15 хв. в с. Зелена по вул. Центральна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме автомобілем "Audi А 6" реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп"яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник у ході судового розгляду зазначив, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, доказів протилежного у матеріалах справи немає. Крім цього, вказав, що зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків на місці події не було. Натомість у свідка ОСОБА_4 , яка перебувала у транспортному засобі на сидінні водія працівники поліції не відібрали письмових пояснень. Транспортний засіб належить ОСОБА_4 і вона ним керувала у момент зупинки. За таких обставин просив закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6810" згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Хоча у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що свідками відмови від проходження огляду на стан сп`яніння були ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

До матеріалів справи долучені пояснення свідка ОСОБА_5 , які підписані ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_6 , який зазначений як свідок відмови від проходження огляду у протоколі про адміністративне правопорушення, у ході судового розгляду вказав, що працівники поліції часто залучають його для участі у якості понятого у слідчих діях. Однак, зазначив, що свідком відмови від проходження огляду на стан сп`яніння він не був, ОСОБА_1 він не знає. Зазначив, що підпис на письмових поясненнях не його і прізвище та ініціали написані не ним. В підтвердження цього він може продемострувати свій підпис та почерк.

Інший свідок відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 незважаючи на неодноразові виклики у судові засідання не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що письмові пояснення віддібрані працівниками поліції у свідка ОСОБА_6 , як і акт огляду на стан сп`яніння, містять помилки у особистих даних свідка, а також те, що ці пояснення як встановлено у судовому засідання не відповідають дійсності, у суду виникають обгрунтовані сумніви у достовірності письмових пояснень іншого свідка. Тому, суд не може покликатися на ці пояснення як на доказ у судовому рішенні.

Працівник поліції ОСОБА_7 у ході допиту повідомив, що 10.06.2021 о 21.15 год. під час несення служби було зупинено автомобіль Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 з порожнини рота був різкий запах спиртного, останній відмовився надати посвідчення водія для ознайомлення. Після чого водію було запропоновано в присутності свідків на місці зупинки пройти медичний огляд за допомомогою Drager Аlcotest 6810 на що останній відмовився, мотивуючи, що він пасажир, а не водій. ОСОБА_1 було ознайомлено з відеодоказами, але він заперечував, що він керував і йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, але ОСОБА_1 відмовився та стверджував, що він пасажир. На ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч.1ст.126 КУпАП. Працівник поліції повідомив, що ОСОБА_4 є тільки користувачем транспортного засобу тому відносно неї не складали протокол за ст.130 КУпАП за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

Згідно з відеозаписами зафіксовано, що у сільській місцевості на зустріч патрульному автомобілю працівників поліції рухався транспортний засіб марки Ауді А6 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Хто саме був за кермом автомобіля на відеозаписі не видно. Працівники поліції розвернули патрульний автомобіль. Автомобіль марки Ауді стояв біля обочини. Біля автомобіля стояв ОСОБА_1 . На місці водія сиділа ОСОБА_4 . ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що автомобіль належить ОСОБА_4 і вона була за кермом даного авто. Після цього працівник поліції запитав чи ОСОБА_1 добре подумав і сказав, що у такому випадку вони викликають евакуатор, якщо ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду. Потім працівник поліції підійшов до транспортного засобу і попросив ОСОБА_4 надати водійське посвідчення, оскільки має намір передати їй транспортний засіб під її відповідальність та одночасно запитав чому вона надала транспортний засіб ОСОБА_1 . ОСОБА_4 зазначила, що вона знала, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння і це її безвідповідальність. Після цього працівник поліції сказав, що відбере пояснення у ОСОБА_4 , і передасть їй автомобіль, щоб його не вилучати і не доставляти на майданчик тимчасового тримання. Після цього працівники поліції вживали заходів до залучення свідків для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 продовжував заперечувати факт керування транспортним засобом. Свідків для фіксації відмови від проходження огляду не знайшли. Пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували.

Відповідно до направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП "Надвірнянська ЦРЛ" ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Свідків відмови у направленні не зазначено.

У судові засідання ОСОБА_4 не з`явилася, незважаючи на її неодноразові виклики до суду, що унеможливило проведення її допиту у ході судового розгляду. Письмових пояснень у даного свідка працівники поліції не відібрали, незважаючи на те. що на відеозаписі вони сказали, що такі будуть відібрані. Перед відібранням пояснень на відео свідку не роз`яснили її права, а з огляду на те, що вона також могла керувати транспортним засобом, оскільки перебувала на момент проведення зйомки на водійському сидінні, їй також були зобов`язані роз`яснити статтю 63 Конституції України, чого не було зроблено. Тому, твердження свідка на відео не можуть бути визнані судом допустимим, а з огляду на те, що саме ОСОБА_4 мала право користуватися даним транспортним засобом, а перед її опитуванням працівник поліції оголосив про тимчасове вилучення автомобіля через те, що ОСОБА_1 не визнає факту керування транспортним засобом, у суду є сумніви у достовірності відповіді ОСОБА_4 на запитання працівника поліції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції не доведена, а отже справа про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правпорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.