1Справа № 335/854/22 3/335/577/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм у АТП 12/239, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З наданих суду матеріалів вбачається, що 17.01.2022 о 05-51 год. у м. Запоріжжі, по пр. Соборному, 160, ОСОБА_1 , надаючи послуги з перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі № 89, транспортний засіб Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого відсутній працездатний вогнегасник, працездатний пасок безпеки водія, відсутні молотки для аварійного розбиття скла. Правопорушення вчинено повторно протягом року 17.08.2021, постанова серії ЕАО 4649490, ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Чим порушив п.п. 31.4.7. (є) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєному визнав та пояснив, що він зобов`язується усунути всі зазначені у протоколі недоліки. Також зазначив, що він є інвалідом 2 групи та на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей. Просив суд обмежитися усним зауваженням, оскільки водійське посвідчення йому потрібне для заробляння коштів, що б утримувати себе та його родину.

Повно та всебічно вивчивши надані суду матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 , дослідивши надані ним документи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі та підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 329517 від 17.01.2022; довідкою Адмінпрактики; архівом правопорушень; відеозаписом на CD-диску.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті.

Положеннями ст. 280 КУпАП, передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна ,винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, суд враховує положення ст. 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Отже, законодавець акцентує увагу на тому, що головна мета адміністративного стягнення - виховання порушника, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Принцип індивідуалізації відповідальності знаходить свій вираз, зокрема, і в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення та ін.

Згідно зі статтею 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2019 року у справі «Садоха проти України» Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, і суб`єктивно, не спрямовано на умисне порушення правил дорожнього руху.

Також, приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника та його ставлення до скоєного, який свої провину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, запевнив, що належні висновки для себе зробив, та суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КпАП України, обмежившись усним зауваженням, враховуючи також те, що ОСОБА_1 має постійне місце поживання, стійкі соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є інвалідом 2 групи, а також ті обставини, що тяжких наслідків під час вчинення правопорушення не настало, матеріальної шкоди будь-кому не заподіяно, будь-яких негативних наслідків для суспільства не завдано його діями, а тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 121, 268, 283, 284 КупАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та застосувати положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

На підставі ч. 1 ст. 284 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А. Крамаренко