Справа № 148/2160/21
Провадження №3/148/16/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч. 1 ст. 160 КУпАП, -

встановив:

18.11.2021 о 07:50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. Леонтовича в м. Тульчині, біля Центрального ринку (за його межами), здійснював торгівлю з рук продуктами харчування, а саме хлібом та хлібобулочними виробами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав, хоча факту торгівлі з рук хлібом не заперечив. Пояснив, що він не був при складанні протоколу відносно нього, що його особу не було встановлено. Також зазначив, що в протоколі не вказано місця вчинення правопорушення, оскільки не зазначено номера будинку, не вказано свідків правопорушення та на місці події не було понятих, які в нього купували хліб. Вважає, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП. З огляду на вказане, ОСОБА_1 просив відмовити в притягненні його до адмінвідповідальності з підстав відсутності події вчиненого правопорушення та відсутності доказів, а провадження у справі закрити.

Свої клопотання від 01.02.2022 про повне фіксування технічними засобами судового засідання не підтримав, вважаючи, що необхідності в цьому немає. Також не наполягав на виклику в судове понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 160 КУпАП встановлено відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, вона доводиться наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №773666 від 18.11.2021 з якого установлено, що о 07:50 год. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Леонтовича в м. Тульчин поза межами ринку здійснював торгівлю з рук хлібом та хлібобулочними виробами (а.с. 2);

-рапортом ДОП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Бондаря С.(а.с. 3);

-копією доручення №201 від 17.11.2021 начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області (а.с.5);

-фотографіями, на яких зафіксовано факт здійснення ОСОБА_1 торгівлі з рук хлібом на вулиці (а.с.6).

- поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінивши всі фактичні обставини, доходжу висновку, що вони є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП - торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність події вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, нічим не обґрунтовані, та суперечливі, не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП. невизнання ОСОБА_1 свої вини розцінюється як захист, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на неправомірність та незаконність протоколу адміністративне правопорушення спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ч. 1 ст. 160 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень його слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 160 КУпАП у виді штрафу.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко