Солом`янський районний суд міста Києва
Справа № 760/1917/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні дітей 2007 та 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 049869 від 18.01.2022 року, ОСОБА_1 по вул. Борщагівській у м. Києві, керуючи автомобілем «Дача», державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний номер НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він їхав по своїй смузі руху, напрямку руху не змінював, перед ним різко виїхав з правої сторони Хюндай, а тому й виникло ДТП, оскільки зреагувати на такі дії було не можливо, рухався зі швидкістю не більше 50 км/год.

В судовому засіданні інший учасник ДТП, ОСОБА_2 , пояснив, що він виїжджав з двору, подивився у дзеркало заднього виду, переконався у безпечності свого маневру. Й лише тоді розпочав рух та виїхав на середню смугу руху після чого почув удар ззаду. Рухався зі швидкістю 30 км/год, вважає винуватим у ДТП іншого водія, який рухався із перевищенням швидкості, приблизно 80 км/год.

В судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, свідок ОСОБА_3 пояснив, що в момент аварії перебував у авто «Дача». Все відбулося на дорозі, яка має ухил, була погана погода, обмерзла дорога, автівки рухалися у потоці. Перед їхньою автівкою різко виїхав Хюндай, за тих умов, уникнути ДТП було неможливо. Рухалися зі швидкістю приблизно 40 км/год, у середній смузі руху.

Вказаний свідок вказаний у первісних поясненнях ОСОБА_1 , які відбиралися працівниками поліції одразу після ДТП, а тому суд бере показання свідка до уваги. Крім того, інший учасник ДТП в судовому засіданні не заперечував того, що вказаний свідок дійсно був на місці ДТП.

Одночасно судом досліджено технічний запис з місця аварії.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, з якою під час її складання погодилися обидва водії, зазначивши про це власноручними підписами, пояснення учасників ДТП, свідка, механізм зіткнення транспортних засобів, локалізацію ударів, відео з камери, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України не вбачається.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п.1.3, 1.4, 1.5, 2.3-6 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також: бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З дослідженого судом відеозапису убачається, що дійсно водій ОСОБА_2 різко виїхав на смугу руху, якою рухався ОСОБА_1 , при цьому розпочинаючи такий маневр він не упевнився у безпечності своїх дій та не надав переваги в русі автомобілям, які рухалися у потоці, своєю смугою руху. Вказане повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 та свідка.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку що в діях водія ОСОБА_1 , порушень ПДР України не вбачається.

Доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 , правил дорожнього руху матеріали справи не містять, а тому, суд приходить до висновку про відсутність у діях останньої складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, оскільки ним не були допущені порушення Правил дорожнього руху України.

На запитання суду ОСОБА_2 зазначив, що не бажає проведення у справі авто-технічної експертизи чи трасологічної експертизи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подія ДТП не перебувала у прямому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 , зазначені в протоколі обставини стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи в суді.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, 124, п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відпові дальності - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ріхтер В.В.