Справа № 644/100/22
Провадження № 3/644/315/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 лютого 2022 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Клименко А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інспектором поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2022 року о 08 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «СКС PGO-42ПП» (Peugeot 301), реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на ньому проспектом Московським в м. Харкові. В районі будинку № 3/1 на вул. Миру, ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв наїзд на собаку з подальшим наїздом на електроопору та стовбур дерева. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та було завдано матеріального збитку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і вказав, що правил дорожнього руху не порушував, а дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що на проїзну частину дороги раптово вибігла велика собака. Зазначав, що вночі пройшов дощ, внаслідок чого на дорозі була ожеледиця. Собака вибігла на дорогу за 15 метрів попереду автомобіля, яким він керував. У відповідності до вимог ПДР України він зразу застосував екстрене гальмування, внаслідок чого автомобіль занесло. Він не зміг уникнути зіткнення з собакою, після наїзду на яку автомобіль став некерованим, змінив напрямок руху та врізався в електроопору, від якої його відкинуло в дерево.

Адвокат Коновалова М.В. просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, що ДТП сталась з причин, що не залежали від волі та дій водія, а саме, внаслідок раптової появи тварини на проїзній частині дороги. В діях водія відсутнє порушення вимог ПДР України, дії ОСОБА_1 повністю відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_1 та його представника - адвоката Коновалової М.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків…

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302989 від 01 січня 2022 року (а.с. 1), яким зафіксовані обставини порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, вчинення дорожньо транспортної пригоди та її наслідки;

-доданою до протоколу схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 січня 2022 року, відповідно до якої при огляді місця пригоди встановлено місце наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на собаку та місце розташування трупа собаки, яке знаходиться на відстані 12,7 м. від місця наїзду;

-письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 від 01 січня 2022 року (а.с. 3, 4);

-поясненнями водія ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 2.3«б» Правил дорожнього руху України встановлює обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1. Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Зміст пункту 12.1 Правил дорожнього руху України полягає в тому, що водій за будь-якої дорожньої обстановки мусить обрати швидкість руху від 0 км/год в межах дозволеної, щоб мати змогу вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, контролювати та зупинити транспортний засіб у разі виникнення небезпеки.

Як вбачається зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, ДТП сталося у денний час доби, в умовах природнього освітлення та відсутності обмежень у видимості. Враховуючи пору року і відсутність насаджень з правого боку дороги, якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і з якого вибігла собака, можливість спостерігати рух собаки в напрямку проїжджої частини дороги у водія ОСОБА_1 нічим обмежена не була, що виключає можливість несподіваної для водія появи собаки на проїжджій частині дороги за умови дотримання ним вимог пункту 2.3«б» Правил дорожнього руху України.

Також суд зазначає, що враховуючи розмір та вагу собаки, вона не могла стати тією перешкодою, яка у разі зіткнення з нею автомобіля самостійно призвела би до зміни напрямку руху транспортного засобу, вага якого у декілька сотен разів перевищує її вагу, тому зміна напрямку руху керованого водієм ОСОБА_1 транспортного засобу стала наслідком виключно дій самого водія, який неправильно оцінив дорожню обстановку і необґрунтовано здійснив маневр, внаслідок якого автомобіль виїхав за межі проїжджої частини дороги і зіткнувся з електропорами та деревом.

Як вбачається зі схеми ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, відстань між місцем зіткнення та місцем розташування трупа собаки становить 12,7 м. Зазначена обставина свідчить про рух транспортного засобу до зіткнення з досить великою швидкістю.

Покази водія ОСОБА_1 про те, що на момент ДТП швидкість автомобіля під його керуванням була в межах дозволеної в населеному пункті та становила 50 км/год, не тільки не виключають невідповідності його дій вимогам п. 12.1 ПДР України, а навпаки, у сукупності з його показами і даними зі схеми місця ДТП про стан дорожнього покриття та наявність ожеледиці, свідчать про неправильний вибір ним швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, внаслідок чого він втратив можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним. Обрана водієм ОСОБА_1 швидкість руху не виявилася безпечною і здійснений ним маневр зміни напрямку руху у своїй сукупності мали наслідком настання події дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про невідповідність дій водія ОСОБА_1 в умовах дорожньої обстановки, що склалася, вимогам п. 12.1 ПДР України, які перебувають у прямому причинно слідчому зв`язку з настанням події дорожньо транспортної пригоди.

Суд критично оцінює покази водія ОСОБА_1 про обставини ДТП, оскільки, в разі, якщо він дійсно рухався на автомобілі зі швидкістю 50 км/год, що відповідає 13,89 м/сек, то з урахуванням часу реакції водія та часу спрацювання гальмівної системи, які загалом становлять 2 секунди, до початку зменшення швидкості внаслідок гальмування автомобіль би спочатку подолав відстань у 13,89 х 2 = 27,78 м., а вже потім міг змінити напрямок руху. Відстань від місця, в якому перебував автомобіль, коли, як вказує ОСОБА_1 , він побачив собаку, до електроопори, з якою автомобіль зіткнувся становить 15 м. + (20,7 5) = 30,7 м. Таким чином, автомобіль би почав гальмувати на відстані 3 м. від електроопори, яка розташована на 3 метри праворуч від місця наїзду на собаку.

Зазначене свідчить про те, що для зіткнення з електроопорою після спрацювання гальмівної системи, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 повинен був змінити напрямок свого руху праворуч під кутом 45 градусів по відношенні до напрямку свого первинного руху, що з технічної точки зору є неможливим без перекидання транспортного засобу, тому суд вважає покази ОСОБА_1 про зміну напрямку руху автомобіля під його керуванням внаслідок застосування екстреного гальмування, з технічної точки зору, неспроможними, а тому до уваги їх не приймає.

При цьому, суд також зазначає, що керований водієм ОСОБА_1 автомобіль оснащений автоматичною антиблокувальною системою, яка виключає можливість повного блокування коліс транспортного засобу під час його гальмування, і, як наслідок цього, неможливість неконтрольованої зміни автомобілем напрямку руху - «заносу» під час застосування водієм екстреного гальмування.

Відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин обтяжуючих або пом`якшуючих відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Суд вважає необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також з метою запобігання можливості вчинення нею нових правопорушень, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Клименко А. М.