Провадження № 3/344/777/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0001191 ОСОБА_1 08.12.2021 року о 11 год. 50 хв. по вулиці Шеремети у м. Івано-Франківськ вчинила порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме здійснювала господарську діяльність з перевезення пасажирів без одержання дозвільного документу за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала та надала пояснення, що не являється суб`єктом господарювання, оскільки є водієм власного транспортного засобу та не здійснює жодних перевезень. Вказала, що матеріали справи не містять будь яких відомостей, щоб спростували наведене нею у судовому засіданні, а саме доказів ведення нею господарської діяльності з перевезення пасажирів. За таких обставин вказує, що даний протокол складений щодо неї безпідставно та просить суд провадження про притягнення її до відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу інкримінованого їй правопорушення.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідальність за ч. 1ст. 164 КУпАП передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Суб`єктом може бути як громадянин, так і посадова особа, до службових обов`язків якої віднесено забезпечення установлених правил у сфері господарської діяльності.

Однак, будь-яких доказів щодо ведення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів, як це визначено диспозицією частини першої статті 164 КУпАП у матеріалах справи немає. На думку суду, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а з наявних у матеріалах справи фотознімків, неможливо встановити, що ОСОБА_1 займалась веденням господарської діяльності з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів. Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказав винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки подані суду на дослідження докази не дають підстав для того, щоб зробити категоричний висновок про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого адміністративного правопорушення, то суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП слід закрити.

З урахуванням наведеного та керуючись ч.1 ст. 195-6, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Тринчук