справа № 208/9385/21
провадження № 3/208/202/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Забєліна О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , продавець ЦКР, сектор 4/42,

за ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 437988 від 30.10.2021 р., слідує, що 30.10.2021 р. об 11:00 год. по АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без наявності сертифікату щеплення COVID-19, чим порушила п.п.4 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2021 р.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, від її адвоката Фесюк Ю.О. до суду надійшло письмове клопотання про закриття справи, в якому адвокат посилався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 зазначено що вона порушила п.п.4 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від «09.12.2021 р.» - тоді як на момент складання робітниками поліції даного протоколу дата постанови не настала, та вона не могла порушити вимоги не існуючого на той час нормативного акту. Тоді як на день складання протоколом діяла постанова КМУ №1236 від 09.12.2020 р. Також зазначив, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, в той час як п.п.4 п.3-5 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 р., передбачають заборону певним суб`єктам господарювання приймати відвідувачів. Окрім того, в протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, без конкретного визначення, в чому ця діяльність полягає (залишається незрозумілим, що мав на увазі співробітник поліції, який склав протокол) та без вказівки на те, що мало місце приймання відвідувачів, оскільки вищезгаданим підпунктом постанови забороняється саме приймання відвідувачів, а не здійснення господарської діяльності в цілому. 30.11.2021 р. ОСОБА_1 знаходилась за адресою: м.Кам`янське, вул. Цегляна, 69, за особистими справами, які не пов`язанні з здійсненням господарської діяльності. Також зазначив, те що до протоколу не додано жодного належного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене, просив справу закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Диспозицієюч.1 ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, зазначено, що було порушено вимоги пп.4 п.3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р.

У відповідності до підпункту 4 пункту 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється:

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, в протоколі не розкрита суть адміністративного правопорушення, до протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу скоєння з боку ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, не зазначені свідки.

Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також; не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. б Конвенції з прав людини.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя О.Л. Забєліна