Провадження по справі № 3/55/3409/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Шевчук В.В., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Дашковської Д.І., свідка ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 748693 від 23.11.2021 року, 22.11.2021 року о 14 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 у під`їзді на 3-му поверсі, вчинив конфлікт в ході якого штовхнув ОСОБА_2 та висловлювався нецензурною лайкою, порушуючи громадський порядок, чим на думку поліцейського УПП, який склав протокол, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 не вчинено в громадському місці жодних дій, які б свідчили про порушення громадського порядку та спокою громадян.

В судовому засіданні адвокат Шевчук В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , пояснила, що 22.11.2021 р. ОСОБА_1 перебував у квартирі своєї знайомої ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поки вона знаходилася на зустрічі зі своїм чоловіком ОСОБА_2 в ЦНАП за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 пізніше стало відомо, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в ЦНАП виникла сварка, після якої ОСОБА_2 наполіг на поїздці до її квартири з метою з`ясування відносин із ОСОБА_1 . Після чого, приблизно о 14.00 год. ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_3 та попросила відчинити вхідні двері квартири. Як тільки він їх відчинив, на нього накинувся ОСОБА_2 . З метою свого захисту ОСОБА_1 відступив в сторону та ззаду обхватив ОСОБА_2 за тулуб, тим самим заблокував його дії, які були спрямовані на завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_2 почав висловлюватися в сторону ОСОБА_1 нецензурною лайкою та провакувати на конфлікт. При цьому ОСОБА_1 не висловлювався образливими словами, що мають особистий характер та не ображав ОСОБА_2 , а намагався його заспокоїти. Від дій ОСОБА_2 йому стало відомо, що він відчуває тривалий час неприязнь до ОСОБА_1 .. Після з`ясування відносин ОСОБА_2 пішов з квартири. 23.11.2021 р. зателефонував працівник поліції та повідомив, що до них надійшла заява ОСОБА_2 та йому потрібно приїхати до відділення поліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ініціатором конфлікту був саме ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 не було порушено громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в під`їзді на 3-му поверсі за адресою: АДРЕСА_2 штовхнув його та виражався брутальною лайкою.

Суд, заслухавши притягуваного, дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства, є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки матеріали справи, не містять підтверджень вчинення притягуваним дрібного хуліганства, тобто вчинення дій, передбачених в об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП у громадському місці. В поясненнях ОСОБА_1 в ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 знаходився з дозволу власниці квартири ОСОБА_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , куди приїхав ОСОБА_2 для з`ясування відносин з ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а ні в протоколі, а ні в долучених матеріалах, не зазначено, яким чином ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст.173 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Керуючись ст.ст.283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного суду м. Одеси В.В. Іванов