П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/79/22

Провадження №3/377/35/22

10 лютого 2022 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, що надійшла від відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ДСП «ЧАЕС», ліфтером, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 553549 від 27.01.2022 року, ОСОБА_3 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній упродовж 2021 2022 навчального року систематично порушує правила поведінки у закладі освіти, вживає ненормативну лексику у спілкуванні та палить електронні цигарки, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_3 , вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 553518 від 27.01.2022 року, ОСОБА_3 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній упродовж 2021 2022 навчального року систематично запізнюється на уроки, порушує правила поведінки у школі, вживає ненормативну лексику у спілкуванні та палить електронні цигарки, повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_3 , вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , провину не визнала, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, пояснивши при цьому суду, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, синів виховує, а за поведінку у школі відповідає педагогичний колектив. У зв`язку із чим, просила суд закрити провадження по даній справі.

Суд дослідив матеріали справи, а саме : - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 553549 від 27.01.2022 року; - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 553518 від 27.01.2022 року; - письмове звернення т.в.о. директора Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Сивець Н.М. до начальника Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, в якому вона просить розглянути питання щодо притягнення до відповідальності згідно із ст. 184 КУпАП мати ОСОБА_1 , учнів Содоль Данила учня 8-А та ОСОБА_5 учня 8-Б класів, які систематично порушують правила поведінки у закладі освіти; - характеристику на ОСОБА_4 , учня 8-А класу; - характеристику на ОСОБА_5 , учня 8-Б класу; - інформаційну картку учня 8-А класу Содоль Данила; - інформаційну картку учня 8-Б класу Содоль Михайла ; - доповідну вчителя біології ОСОБА_6 на ім`я т.в.о. директора ОСОБА_7 ; - доповідні вчителя англійської мови ОСОБА_8 на ім`я т.в.о. директора ОСОБА_7 ; - копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьками якого є: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ; - копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та батьками якого є: ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, чинене повторно протягом року.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. В той же час ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суддя бере до уваги, що протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не відповідають вимогам ст.256 КУпАП. Зокрема, в протоколах не викладено суть адміністративного правопорушення та не вказано від яких саме, передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_10 .

Самі по собі вищезазначені обставини не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_3 , ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки щодо виховання дітей. В даному випадку в протоколах про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_3 , вказують на її ухилення від батьківських обов`язків.

При складанні протоколів інспектором поліції не було взято до уваги, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили правопорушення у час знаходження в приміщенні загальноосвітній школі №1 м. Славутича, що виключало можливість матері ОСОБА_1 , виконувати свої батьківські (материнські) обов`язки по вихованню дітей. Згідно з п.2 ст.54 Закону України «Про освіту», педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_3 у вигляді протоколів про адміністративне правопорушення, та долучених до протоколів письмових доказів викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить до висновку, що вказана у протоколах подія відбулася не в наслідок ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання дітей.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко