П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2022 Справа №607/676/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , викладач ЗУНУ, ІПН НОМЕР_1 ,

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2021 року, 30 грудня 2020 року о 23:25 в місті Тернополі по вул. Будного пішохід ОСОБА_1 не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху раптово вийшов на проїжджу частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу внаслідок чого водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Deawoo Lanos р.н. НОМЕР_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , та транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги пункту 4.14а, та 4.14б Правил дорожнього руху, та за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення, пояснив, що коли він вийшов на пішохідний перехід, попереду нього вже були троє пішоходів попереду. Водій ОСОБА_2 з метою уникнення наїзду на них, різко змінив напрямок руху, та наїхав на нього.

Потерпілий ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні як свідок, вважає, що ОСОБА_1 не винний в ДТП. Підтвердив слова особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що коли він рухався, то побачив на пішохідному переході трьох пішоходів. Щоби уникнути наїзду на них, різко повернув вправо і наїхав на ОСОБА_1 . Зазначив, що в ДТП винен він, оскільки не був уважним та не звернув увагу на наявність пішоходів на переході. Вони з ОСОБА_1 на цей час порозумілися, він всю шкоду йому відшкодував.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується те, що він 30 грудня 2020 року о 23:25 в місті Тернополі по вул. Будного не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху раптово вийшов на проїжджу частину дороги в межах нерегульованого пішохідного переходу внаслідок.

ОСОБА_1 заперечив факт вчинення адміністративного правопорушення та пояснив, що коли він вийшов на пішохідний перехід, попереду нього вже були троє пішоходів попереду. Водій ОСОБА_2 з метою уникнення наїзду на них, різко змінив напрямок руху, та наїхав на нього. Крім того, з його письмових пояснень вбачається, що коли він виходив на проїжджу частину дороги, небезпеки для руху не було. І тільки, коли пройшов два метри, то побачив світло фар та сталося зіткнення.

Вказані його пояснення підтвердив Потерпілий ОСОБА_2 , який визнав, що ДТП сталося з його вини.

З огляду на викладене суд не бере до уваги висновки експерта від 21.01.2021 року, оскільки вихідні дані у ньому відрізняються від тих, які здобуті суддею під час розгляду справи в частині показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Наданими суду доказами не доведено, що в момент виходу на проїжджу частину ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.14а, 2.14б Правил дорожнього руху та не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Згідно з частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про недоведеність за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяВ. М. Позняк