Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 759/24130/21
Номер провадження 33/824/636/2022
суддя у суді першої інстанції Кириленко Т.В.

11 лютого 2022 року місто Київ

Номер справи 759/24130/21

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - в матеріалах справ відсутній,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на якого накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 16.10.2021 о 10 год. 43 хв. по вул. Обухівькій в м.Києві керував транспортним засобом KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в порядку передбаченому законодавством за допомогою приладу «Драгер», який зафіксував перебування водія у стані алкогольного сп`яніння (0,48 проміле). Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України, Правила), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що вказана постанова судді не може вважатися обґрунтованою та законною, оскільки прийнята суддею з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Вказав на те, що суд першої інстанції незаконно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що тягне за собою обов`язкове скасування постанови судді місцевого суду з прийняттям у справі нової постанови в залежності від наявності або відсутності його провини. Крім того, визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя не врахував належним чином тієї обставини, що прилад, за допомогою якого проходило освідування водія, не був відкалібрований і відповідно не міг бути використаний поліцейськими. А тому, оскільки останнє калібрування цього приладу було проведено більше аніж за шість місяців до дня проведення огляду, то наявна в матеріалах справи роздруківка алкотестера Drager Alcotest не може вважатися належним доказом та відповідно не може бути покладена в основу доказування вини ОСОБА_1 . Також, у поданій апеляційній скарзі останній зазначив, що у цій справі відсутня подія інкримінованого йому правопорушення, так як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 16.10.2021 о 10год. 43хв, в той час як на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського убачалося, що того дня о 10.35 год. він вже нікуди не їхав.

ОСОБА_1 у апеляційному суді подану апеляційну скаргу підтримав, просив суд скасувати вказану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Положеннями статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №216403 від 16.10.2021, роздруківці результату тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер»; відеозаписі з нагрудної боді камери поліцейського, яким підтверджується послідовність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення убачається, що 16.10.2021 о 10 год. 43 хв. по вул.Обухівській, 110 у м.Києві водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 та при спілкуванні з водієм працівниками поліції було виявлено, що останній перебуває (керував) в стані алкогольного сп`яніння, у водія виявлено такі ознаки: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, порушення мови, різка зміна кольору обличчя. Водій на місці погодився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора ARJL-0265, результат тесту - 0,48 ‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Вимогами частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452).

Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Пунктом першим Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно доданої до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківки результату проходження тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARJL-0265 результат тесту показав 0,48‰.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної боді камери поліцейського убачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, де останній пройшов такий огляд та після отриманого приладом результату заперечував факт вжиття алкоголю у день його зупинки. На пропозиції поліцейського пройти огляд у лікаря-нарколога у разі наявності заперечень проти результатів проведеного на місці зупинці огляду ОСОБА_1 не надавав чіткої відповіді, а у кінцевому результаті згоди проїхати до спеціалізованого медзакладу на висловив.

Підстави вважати вищевказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності свідчать про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п.2.9. (а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладаючи на останнього адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП. Окрім того, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недостовірність результату проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у зв`язку із тим, що останнє відкалібрування такого приладу відбулось більше аніж за шість місяців до дня проведення такого огляду, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager «Alcotest 6820», прилад №ARJL-0265, останнє калібрування проводилось 02.12.2020.

Відповідно до відомостей Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT.

Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest-6820» відноситься до числа дозволених для застосування засобів вимірювальної техніки.

У частині першій статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

У вказаному Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», код за каталогом: 83 22 660, декларація про відповідність медичних виробів від 20 лютого 2019 (версія 03), Сертифікат відповідності № UA.TR.039.645 від 18 лютого 2019 (Перше видання: 08.06.2018), дійcний до 07 червня 2023 року, виданий ДП «Український медичний центр сертифікації» (номер призначеного органу № UA.TR.039). На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладі алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Оскільки останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 6820» було проведено 02.12.2020, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився.

Крім того, апеляційний суд зауважує на тому, що згідно відеозапису подій, що мали місце 16.10.2021 після отримання результату огляду водій ОСОБА_1 заперечував факт вжиття алкогольних напоїв у день зупинки його автомобіля, підписав складений результат, а будь-яких вимог про необхідність надання сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки працівникам поліції не висував. Як і не висував вимог щодо незгоди із результатами тестування і проходженням огляду у медичному закладі, про що неодноразово пропонували поліцейські.

У зв`язку із викладеним доводи апеляційної скарги про недійсність отриманого результату огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів не заслуговують на увагу суду.

З приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність події інкримінованому йому правопорушення суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, у поданій апеляційній скарзі на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 посилався на те, що самої події адміністративного порушення не було і відповідно не могло бути, оскільки у складеному працівниками поліції протоколі зазначено час вчинення такого правопорушення - 10 год. 43 хв., в той час, коли згідно відеозапису нагрудної боді камери поліцейського прослідковувалося, що о 10 год. 35 хв. автомобіль був зупинений працівниками поліції та проводився огляд на стан сп`яніння водія.

Перевіривши матеріали адміністративного правопорушення, у співвідношенні до наданих ОСОБА_1 пояснень у суді апеляційної інстанції, суд дійшов висновку, що під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції у його фабулі допущено описку у зазначенні часу вчинення такого правопорушення, оскільки наявні у справі докази у своїй сукупності відображали весь обсяг обставин вчинення водієм інкримінованого йому правопорушення, яке мало місце у день його вчинення.

Посилання скаржника на те, що він не був повідомлений про розгляд справи, у зв`язку із чим був позбавлений можливості надати свої пояснення, судом не приймаються, оскільки вказане порушення усунуто під час апеляційного перегляду справи.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому апеляційним судом розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: