23-з/804/20/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Чепіги Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Преснякової А.А. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1, ст.183-1 ч.2 відносно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.12.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.183-1, ч.2 ст.183-1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді 240 (двісті сорок) годин суспільно корисних робіт, -

В с т а н о в и л а:

З постанови суду вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2-н/264/97/2018, виданого 03.05.2018 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршої дитини повноліття, починаючи утримання з 03 квітня 2018 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 16 травня 2018 року. Однак, ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, з 01.04.2018 року по 30.07.2021 року розмір заборгованості складає 177 797,24 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.183-1, ч.2 ст.183-1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді 240 (двісті сорок) годин суспільно корисних робіт.

Не погодившись із судовим рішенням, через місцевий суд ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом зі справою про адміністративне правопорушення надійшла до Донецького апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 року зазначена справа розподілена судді Пресняковій А.А.

В процесі розгляду справи від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Преснякової А.А.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що суддя Преснякова А.А. не може приймати участь в розгляді даної справи та підлягає відводу з наступних підстав. Суддя Преснякова А.А. приймала участь в якості судді в іншій справі за його скаргою у 2018 році на ухвалу Волноваського райсуду Донецької області про не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою, щодо членів сім`ї його дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про здійснення ними незаконної порубки лісу за ст. 246 КК України, в результаті розгляду його апеляційної скарги , ОСОБА_8 незаконно відмовила йому та допомогла ОСОБА_6 та ОСОБА_9 уникнути кримінальної відповідальності, оскільки перебуває у змові з сім`єю ОСОБА_5 . Наразі, щодо цих осіб розглядається кримінальне провадження Володарським райсудом за ст. 246 КК України, отже у своїх доводах, які він намагався відстоювати у 2018 році він був правий. Такі обставини, на думку ОСОБА_1 , викликають у нього обґрунтовані сумніви у упередженості судді Преснякової А.А. безпосередньо щодо нього під час розгляду наступних апеляційних проваджень, в тому числі і за його скаргою на постанову Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 13.12.2021 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.183-1, ч.2 ст.183-1 КУпАП.

Крім того, вказує, що при розгляді його апеляційної скарги суддя Преснякова А.А. безпідставно відмовила йому у наданні безоплатного захисника, перериває його під час його виступів у суді, тисне на нього, веде зі сторонами бесіди до початку судового розгляду та після його закінчення без фіксування такої бесіди технічними засобами. Посилається на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та на практику ЄСПЛ щодо забезпечення неупередженого судового розгляду як складової права на справедливий суд.

На підставі викладеного, просив задовольнити його заяву про відвід судді Преснякової А.А.

Дослідивши доводи заяви про відвід, матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що клопотання про відвід судді не підлягає задоволенню.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ч. 1 ст. 2 КУпАП, ч. 2 ст. 7 КУпАП, ст. ст. 9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід вирішувати в порядку ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України. Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії»; заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

Твердження ОСОБА_1 про розгляд його скарги суддею Пресняковою А.А. у 2018 році за його скаргою про не внесення відомостей до ЄРДР щодо членів сім`ї ОСОБА_5 за ст. 246 КК України не на його користь, на думку суду, ніяким чином не свідчать про особисту зацікавленість або упередженість судді при розгляді інших проваджень за участю ОСОБА_1 , в тому числі і провадження, яке перебуває на розгляді у судді Преснякової А.А., оскільки це провадження стосується зовсім інших правовідносин та обставин інкримінованих ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1, ч.2 ст.183-1 КУпАП. Будь-яких доказів позапроцесуального зв`язку або дружніх стосунків судді Преснякової А.А. з ОСОБА_5 або її родиною заява про відвід ОСОБА_1 не містить, тому такі твердження суд вважає надуманими та безпідставними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, наступне.

30.12.2021 року вказана справа надійшла до Донецького апеляційного суду та призначена до розгляду на 19.01.2022 року на 09.30 годину. (а.с.85,86,87).

19.01.2022 року від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про виклик та допит свідків, про призначення захисника.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя Преснякова А.А. по суті не розпочинала розгляд справи, на теперішній час сторони не допитані, матеріали справи не досліджувались, клопотання, заяви сторін не вирішувались, процесуальні рішення не приймались. Доводи ОСОБА_1 з приводу порушення суддею його права на захист, не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки ОСОБА_1 ніхто не позбавляв права скористатися правовою допомогою у встановленому законом порядку, розгляд провадження ще не відбувся, а надання йому безоплатного захисника у справі про адміністративне правопорушення діючим законодавством не передбачено. Твердження ОСОБА_1 з приводу поза процесуальних бесід судді з учасниками провадження або тиску на нього особисто також не підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, тому є безпідставними. На думку суду, дії судді Преснякової А.А. під час розгляду провадження щодо ОСОБА_1 ніяким чином не порушують положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та на практику ЄСПЛ щодо забезпечення неупередженого судового розгляду як складової права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у обставинах, наведених ОСОБА_1 підстав для відводу судді, оскільки вони ніяким чином не свідчать про упередженість судді Преснякової А.А. при розгляді справи, який на теперішній час по суті ще не розпочато, умисному затягуванні судового розгляду, або очевидному прийнятті процесуальних рішень на користь однієї зі сторін провадження під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інші обставини, які б виключали участь судді Преснякової А.А. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Преснякової А.А. - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Т.В.Топчій