Справа № 462/376/22
ПОСТАНОВА

11 лютого 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, є інвалідом 2-ї групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 15.11.2021 р. о 15:32 год. за адресою в АДРЕСА_2 , вчинив насильство відносно своєї дівчини ОСОБА_2 , з якою мав намір одружитися, що виразилось в умисних діях психологічного характеру, а саме: висловлювався до неї нецензурними словами та словесними погрозами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначив, що 15.11.2021 року не перебував за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

ОСОБА_1 на підтвердження своїх заперечень щодо вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не надав суду жодних доказів, не заявляв клопотань про виклик свідків, витребування доказів.

Натомість, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 694496, письмовими поясненнями особи відносно, якої складено протокол, заявою потерпілої ОСОБА_2 ..

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 являється інвалідом 2-ї групи з дитинства.

Згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 /сто сімдесят/ гривень.

На підставі п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.