Справа № 243/2035/22
Провадження № 3/243/963/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 163-4 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення № 40/05-99-24-14/ від 08.02.2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-4 ч.1 КУпАП.

Розглянувши даний матеріал про адміністративне правопорушення, вважаю, що дана справа підлягає поверненню до Головного управління ДПС у Донецькій області, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Так, відповідальність за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, настає за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Тобто, суб`єкт ст. 163-4 ч.1 КУпАП є спеціальним, а саме посадова особа.

В той же час, до адміністративного матеріалу не додано витягу з Єдиного державного реєстра юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно реєстрації ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення підпису особи, яка притягається до відповідальності, не чим не обґрунтована та в матеріалах справи також відсутні відомості про сповіщення ОСОБА_1 про час, дату та місце складання протоколу про адміністративне правопорушення, що на думку суду, свідчить про невиконання вимоги щодо ознайомлення такої особи зі змістом протоколу та правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідно до норм ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 6 цієї ж Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції були констатовані також у таких рішеннях ЄСПЛ: «Паскал проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Буров проти України» (рішення ЄСПЛ від 17 березня 2011 року), «Коробов проти України» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2012 року), «Іззетов проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Тодоров проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року), «Балицький проти України» (рішення ЄСПЛ від 03 листопада 2011 року), «Плєшков проти України» (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), «Третьяков проти України» (рішення ЄСПЛ від 29 вересня 2011 року), «Борисенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року).

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає необхідним направити справу відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 278 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути адміністративний матеріал № 3/243/963/2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-4 КУпАП до Головного управління ДПС у Донецькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко