Провадження 3/712/257/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., розглянувши адміністративні матеріали справи, які надійшли з Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого заступником керуючого магазину «Intertop 2», про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 272570 від 09.02.2021, ОСОБА_1 09.12.2021р. близько 15:30год. за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 208/1, в приміщенні магазину «Intertop 2», порушив умови карантину, а саме вимоги постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р. п. п.3-5, п.4, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст . 44-3 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав просив провадження по справі закрити, оскільки протокол відносно нього був складений безпідставно, так як він не є безпосереднім суб`єктом, господарської діяльності. Виконував трудові обов`язки, як найманий працівник.

Також ОСОБА_1 міг скористатися інформацією про час та дату судового розгляду справи, яка була розміщена на сайті Соснівського районного суду м. Черкаси, що дозволяло останньому самостійно її переглянути. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.(Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008 року), тому згідно з ст. 268 ч.2 КУпАП України, суддя вважає за необхідне розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести суб`єкти господарювання чи уповноважені ними особи.

Стаття 251 зазначає, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення. не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: не зазначено у чому полягає порушення умов карантину, зокрема не викладено суті порушення за статтею КУпАП, а зазначено лише про вчинення ОСОБА_1 порушення постанови КМ України № 1236 п.п.3-5, п.4 та не розписана суть адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До суду направлений адміністративний протокол в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи заступником керуючого магазину «Intertop 2», порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 123, п. п..3-5, п.4.

Однак на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП інспектором не було надано підтверджуючі документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є посадовою особою та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, суддя звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Суддя критично ставиться до рапорту працівника поліції, який доданий до протоколу, оскільки він не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Згідно з приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не в праві самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно з ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В судовому засіданні із досліджених матеріалів, встановлено, що ОСОБА_1 працював на момент складання адміністративного правопорушення на посаді заступником керуючого магазину «Intertop 2», обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 272570 від 09.12.2021 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній виконував обов`язки як найманий працівник та не є безпосереднім суб`єктом, який несе адміністративну відповідальність за правопорушення, які були виявленні під час роботи у магазині «Intertop 2».

Оцінивши надані суду докази, суддя вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3 ч. 1 , 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського районного

суду м. Черкаси О.І.Кончина