КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/442/2022 Постанова винесена суддею Шум Л.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою через її винесення з грубим порушенням вимог КУпАП, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що жодних повісток про виклик до суду ані поштою, ані СМС-повідомленнями він не отримував, а тому не знав та не міг знати про дату та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому йому не було направлено і оскаржувану постанову суду, про наявність якої він дізнався випадково, переглядаючи інформацію про відкриті виконавчі провадження в автоматизованій системі виконавчих проваджень та інформації з Єдиного реєстру боржників, та в подальшому його представником 08.10.2021 року було ознайомлено з матеріалами справи та отримано копію оскаржуваної постанови суду, у зв`язку з чим не мав змоги вчасно її оскаржити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Святошинського районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_1 була винесена 07 червня 2021 року, а оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 09 червня 2021 року.

Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав 08 грудня 2021 року, згідно поштового штампу, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_1 , наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року.

Як вбачається з постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року, ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що справа була призначена до розгляду на 16 год. 07 червня 2021 року, про що ОСОБА_1 завчасно повідомлявся телефонограмою, що ним не заперечується і в його апеляційній скарзі.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться за викликом у Святошинському районному суді м. Києва, з чим ОСОБА_1 був обізнаний, що засвідчив власноручним підписом (а.с. 1).

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07 червня 2021 року уклав з адвокатом Борух С.В. договір про надання захисту, правової допомоги, захисту та представництва інтересів № 52, яким 07 червня 2021 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 16 год. 07 червня 2021 року, через неможливість його прибуття у судове засідання (а.с. 9-11).

Проте, навіть подача захисником Борухом С.В. клопотання про відкладення розгляду не звільняла ОСОБА_1 від обов`язку з`явитись у судове засідання Святошинського районного суду м. Києва 07 червня 2021 року, а причин, за яких безпосередньо і він в цьому випадку не мав можливості з`явитись у судове засідання, ОСОБА_1 не вказано.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 24 квітня 2021 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також про перебування даної справи про адміністративне правопорушення на розгляді у Святошинському районному суді м. Києва та призначення її до розгляду на 16 год. 07 червня 2021 року, не лише не з`явився в призначений час у судове засідання, але й в подальшому - протягом 4 місяців - самостійно не цікавився ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення "Пономарьов проти України").

Натомість, як вказувалось вище, матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_1 вживались заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що він оскаржувану постанову суду не отримував, про яку йому випадково стало відомо лише 08.10.2021 року, а тому не міг знати та іншим чином бути ознайомлений з її змістом, у зв`язку з чим не мав змоги вчасно її оскаржити - є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення.

До того ж слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, а тому є безпідставними посилання апелянта на те, що він оскаржувану постанову не отримував, а тому не міг знати та іншим чином бути ознайомлений з її змістом, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року в справі № 759/11910/21 надіслана судом до реєстру на наступний день після її прийняття - 08 червня 2021 року та оприлюднена 09 червня 2021 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості, апелянт мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення від 07 червня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень та оскаржити його в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

До того ж слід вказати й про те, що, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вже звертався з апеляційною скаргою на вказану постанову суду від 07 червня 2021 року та порушував перед судом апеляційної інстанції питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тими ж обставинами, однак постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2021 року було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови від 07 червня 2021 року, оскільки в поданому клопотанні ОСОБА_1 не навів об`єктивних причин, які йому перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.