Провадження №3/512/90/22
ПОСТАНОВА

10 лютого 2022 року смт.Саврань

Суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.02.2022р. до Савранського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , яка згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №905251 від 27.01.2022р., складеному інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Подільського РУП лейтенантом поліції Кудрею А.М., притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 27.01.2022р. приблизно о 21год. 20хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з вигляду перебувала у нетверезому стані, втративши здатність належним чином доглядати за своїми малолітніми дітьми, допустила в будинку бруд, безлад, антисанітарію, не виконавши рекомендації санітарних служб, тобто ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, відповідальність за що для батьків, передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 27.01.2022р. за місцем свого проживання вона випивала та була не взмозі належним чином доглядати за своїми двома малолітніми дітьми, в будинку був бруд та безлад, а місце, де діти мали робити уроки, було брудним та необладнаним (а.с.4).

Також, до протоколу додано письмові пояснення старости с.Слюсареве ОСОБА_2 , у яких йдеться про те, що 27.01.2022р. приблизно о 21год. до неї зателефонували працівники поліції, які попросили її показати де мешкає ОСОБА_1 , на що вона погодилася. Коли вони разом зайшли до будинку ОСОБА_1 , то остання з вигляду перебувала у стані алкогольного сп`яніння, в кімнаті дітей спав п`яний сусід, в будинку було брудно, речі розкидані, на столі знаходились чарки від спиртних напоїв, відчувався різкий запах алкоголю та нікотину, і таку поведінку ОСОБА_1 допускала не вперше (а.с.5).

Крім того, до протоколу додані фотоматеріали, які зроблені в будинку ОСОБА_1 , із зображеннями столику з посудом та залишками їжі, дитячої кімнати з відчиненою шафою, біля якої на підлозі знаходяться речі, а також столику, на якому діти роблять уроки з посудом та недоїдками їжі (а.с.12-15).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, та пояснила, що має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який хворіє на вроджену хворобу та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких виховує самостійно. ОСОБА_1 пояснила, що дійсно підписала письмові пояснення, написані від її імені та не її почерком, але під час підписання прочитати їх не змогла, оскільки вже було темно. Обставини, викладені у вказаних поясненнях, заперечує. Стосовно доданих до протоколу фотоматеріалів зазначила, що вони були зроблені після того як діти поїли та розкидали свої речі, а прибрати за ними вона не встигла.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_1 надала до суду характеристику на себе за місцем проживання та характеристики за місцем навчання на своїх малолітніх дітей (а.с.18, 21, 22).

Викликана в судове засідання ОСОБА_2 , яка є старостою с.Слюсареве, пояснила, що письмові пояснення, написані від її імені вона не підписувала, підпис, який на них міститься, їй не належить, а викладені в поясненнях обставини не відповідають дійсності.

З урахуванням викладеного, суд не може розцінювати як докази письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні, викладені в них обставини не відповідають дійсності.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

За змістом ч.1 ст.251 КУпАП одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, однак він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні через те, що не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N39598/03 від 21.07.2011р.). Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, єдиним доказом, який міг би свідчити про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, є додані до протоколу про адміністративне правопорушення фотоматеріали, які зроблені в її будинку, однак, як стверджує ОСОБА_1 , вони були зроблені після того як діти поїли та самі розкидали свої речі, а прибрати за ними вона не встигла, а тому суд не може вважати їх беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

У справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99) суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

У даному випадку органом Національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим неможливо встановити в її діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Проте, як вбачається з характеристики ОСОБА_1 , виданої 07.02.2022р. старостою Дубинівського старостинського округу ОСОБА_2 , яка надала свої пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, алкогольні напої не вживає, дітьми займається (а.с.18), а з характеристик її малолітніх дітей, виданих завідувачем Слюсарівської філії Савранського опорного закладу загальної середньої освіти ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_1 часто відвідує школу, сумлінно виконує свої батьківські обов`язки та приділяє належну увагу вихованню дітей (а.с.21, 22).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Про закриття провадження в адміністративній справі суд виносить постанову (п.3 ч.1 ст.284 КУпАП).

Керуючись ст.7, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення за є.у.н.512/79/22 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області (ч.ч.2, 3 ст.294 КУпАП).

СУДДЯ