Справа № 155/791/21 Провадження №33/802/28/22 Головуючий у 1 інстанції:Санакоєв Д. Т.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.. за участю ОСОБА_1 , його захисника Мамченка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мамченка Ігоря Олександровича на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 454 грн. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 травня 2021 року об 10 год. 25 хв. на вул.Молодіжній в с.Новосілки Луцького району Волинської області, керував мотоблоком "Мотор Січ", з ознаками алкогольного сп`яніння, і відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Мамченка І.О. вважає вищевказану постанову судді необґрунтованою та незаконною, оскільки суд не в повному об`ємі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення. Вказує про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Транспортним засобом ОСОБА_1 не керував. Коли до нього підійшов поліцейський, то він запитав чи наявні у нього документи на мотоблок, що стояв у дворі будинку приблизно на відстані 300 метрів, підозрюючи, що він може бути викраденим. Після цього, ОСОБА_1 взяв у будинку своєї матері, де тимчасово проживав, документи та пред`явив їх поліцейському, який перевіривши їх, висловив вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що транспортним засобом не керував і не був зупинений під час керування. Саме тому вимога поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та незаконною. Проте, поліцейський на це уваги не звернув та склав щодо ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає і про те, що працівником поліції при складенні адміністративних матеріалів не було залучено свідків, що є порушенням законодавства. Крім того, вказує про те, що ОСОБА_1 жодних письмових пояснень власноручно не писав, а розписувався лише в протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, а тому він і не мав виконувати їх вказівок щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Переконаний, що за наведених обставин, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі. - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мамченка І.О., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортним засобом (мотоблоком) з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №385721 від 16.05.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, та відеозапис з боді-камери поліцейського, на якому зафіксовані події, які мали місце 16.05.2021 року за участі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, в суді як першої так і апеляційної інстанцій пояснював, що відмовився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння з тих підстав, що коли до нього підійшли працівники поліції, він транспортним засобом (мотоблоком) взагалі не керував. Вказав, що його як водія ніхто не зупиняв. Ствердив і про те, що письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, він працівникам поліції не надавав, не писав і не підписував їх.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мамченко І.О. підтримав такі пояснення свого довірителя, а також вказав про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На відеозаписі, який наявний в матеріалах справи відсутній факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Такі доводи сторони захисту знайшли свою підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що доказам, які суд поклав в основу його винуватості не надав належної юридичної оцінки.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України, окрім іншого, несуть особи, які керують транспортним засобом, тобто водії, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, або мають явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовилися від проходження огляду на виявлення такого стану у встановленому законодавством порядку.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулює Інструкція про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них, затверджена наказом Департаменту патрульної поліції 03.02.2016 року №100.

За положеннями п.5 Розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису з боді-камери працівника поліції, який наявний в матеріалах справи, на ньому зафіксований лише факт спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 в ході якого перший вказує на ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці події або в медичній установі. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. При цьому, відеозапис не містись будь-якої іншої інформації, і зокрема тієї, яка вказувала б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мотоблоком), тобто виконував функції водія, за обставин, які зазначені в протоколі.

А тому, такий відеозапис не є таким, що в розумінні ст.251 КУпАП, підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і письмові пояснення від 16.05.2021 року, що, як вбачається з них, складені поліцейським з його слів, та на які місцевий суд постався в оскаржуваній постанові суду в якості належного доказу його винуватості, оскільки ОСОБА_1 взагалі заперечив факт їх складення на місці події та підписання, що на думку апеляційного суду знайшло своє підтвердження з тих підстав, що під ними дійсно не міститься його підпис, а лише слова " ОСОБА_1 ". Водночас, на відеозаписі такої процедури як відібрання (складення) письмових пояснень, не відображено.

Зважаючи на викладене, такі письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть розцінюватись в якості належного доказу в розумінні ст.251 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і тим більше з явними ознаками алкогольного сп`яніння, окрім як зазначення про це в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо нього, іншими доказами не підтверджено, і не знайшло це свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений працівником поліції, не може бути належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки інших доказів з цього приводу матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Горохівського районного суду Волинської області від 13.07.2021 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КУпАП, то провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мамченка Ігоря Олександровича задовольнити.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 липня 2021 року в даній справі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк