П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 739391 від 18.11.2021, 18.11.2021 року близько 11 год. 15 хв. громадянка ОСОБА_1 перебуваючи на посаді продавця в кіоскному ларьку за адресою: автомагістраль «Київ Одеса», 86 кілометр, здійснила продаж слабоалкогольного напою («Гараж» об`ємом 0.44 літра, вміст спирту 4%) не маючи ліцензії на продаж алкоголю, чим порушила порядок провадження господарської діяльності.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за її відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До канцелярії суду ОСОБА_1 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає. Пояснила, що у вказаному у протоколі кіоску вона дійсно працює продавцем, однак продаж алкогольних напоїв даний кіоск не здійснює. Вказала, що 18.11.2021 до вказаного кіоску звернулись працівники поліції, котрі запитали чи наявні у даному кіоскному ларьку алкогольні напої та чи є ліцензія на здійснення торгівлі алкогольними напоями, на що вона повідомила їм, що ліцензія на здійснення торгівлі алкогольними напоями у даному кіоску відсутня, оскільки продаж алкогольними напоями даний кіоск не здійснює. Також повідомила, що у кіоску зберігаються належні їй слабоалкогольні напої, котрі призначені виключно для власного вживання. Зазначила також, що з даного приводу працівником поліції були заповнені відповідні письмові пояснення та надані їй на підпис. Довірившись працівнику поліції ОСОБА_1 не перевіряючи зміст даного документу підписала його. Після цього працівники поліції повідомили їй, що так як вони бачили чоловіка з пляшкою пива, котрий йшов зі сторони даного кіоску, а у самому кіоску зберігаються алкогольні напої, то стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.11.2022 та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 739391 від 18.11.2021 та його копію, акт виявлення та вилучення від 18.11.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.11.2021, фото-таблицю від 18.11.2021, акт прийняття передачі від 29.11.2021, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), -

тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють правила торгівлі алкогольними напоями та є обов`язковими для виконання, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила, та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Суд акцентує увагу, що в даному випадку автором протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, та у фабулі протоколу не було зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дії вчинені ОСОБА_1 , тому протокол про адміністративне правопорушення не може сприйматися судом у якості належного доказу вчинення правопорушення.

З даного приводу, суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім цього, з пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона не здійснює підприємницьку діяльність, а є найманим працівником та займає посаду продавця.

На вказане, суд зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на спростування доводів ОСОБА_1 , при цьому суд вказує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що в даному випадку ОСОБА_1 не являється суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки остання не провадить господарську діяльність особисто без отримання відповідної ліцензії. В даному випадку підлягали з`ясуванню ті обставини, хто саме здійснює таку господарську діяльність, кому належить даний кіоск, та чи наявна у особи, котра провадить таку діяльність ліцензія на провадження такого виду діяльності, чого не було дотримано уповноваженою особою на складення протоколу.

Наслідком того, що уповноваженою особою не було належним чином встановлено особу відповідальну за вчинення даного правопорушення стало притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, що є неприпустимим.

За встановлених судом обставин, суд зауважує, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним.

При вирішенні даної справи суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.11.2021, оскільки в письмових поясненнях від 15.02.2021 ОСОБА_1 вказала, що її не було ознайомлено із змістом даних пояснень та не було роз`яснено їй її права та обов`язки як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності перед відібранням у останньої таких пояснень. Суд також звертає увагу, що вказані письмові пояснення від 18.11.2021 пояснення не містять підпису працівника поліції, яким було відібрано дані пояснення.

Додана до матеріалів справи фото таблиця підтверджує наявність слабоалкогольних напоїв в кіоску, де працює ОСОБА_1 , проте сама по собі не доводить факту торгівлі даними напоями без відповідної ліцензії.

Факт продажу (торгівлі) є необхідною складовою інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, а відтак матеріали справи повинні містити докази на підтвердження даного факту.

При цьому, суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних доказів на підтвердження факту реалізації (торгівлі) ОСОБА_1 алкогольних напоїв, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП не зазначено свідків, які б могли підтвердити викладені у проколі про адміністративне правопорушення обставини, до матеріалів справи не було додано письмових таких пояснень свідків, чи матеріалів фото- чи відео фіксації правопорушення, тощо.

Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до акту виявлення та вилучення від 18.11.2021 року було виявлено та вилучено алкогольні напої, проте відсутні відомості про грошові кошти, які у разі притягнення особи до відповідальності підлягають конфіскації.

Відсутність доказів на підтвердження саме факту торгівлі алкогольними напоями, який би підтвердив факт здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду діяльності, що підлягає ліцензуванню, позбавляє суд можливості встановити об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю.

У зв`язку із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд вважає за необхідне вирішити питання вилученого майна згідно акту виявлення та вилучення від 18.11.2021 року, яке відповідно до акту прийняття-передачі від 29.11.2021 року передане Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області на відповідальне зберігання ТОВ «СЄ» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Глиняна, 51А, та вважає за необхідне повернути його власнику.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 164, ст. 221, 247, ст. 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно (алкогольні напої) згідно акту виявлення та вилучення від 18.11.2021 року, яке відповідно до акту прийняття-передачі від 29.11.2021 року передане Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області на відповідальне зберігання ТОВ «СЄ» за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Глиняна, 51А, а саме:

1) Пиво «Львівське» об`ємом 0.5 л. в кількості 8 пляшок;

2) Слабоалкогольний напій «Шейк секс на пляжі» об`ємом 0.33 л. в кількості 8 пляшок;

3) Пиво «Арсенал» об`ємом 0.5 л. в кількості 9 пляшок;

4) Слабоалкогольний напій «Рево» об`ємом 0.5 л. в кількості 7 пляшок;

5) Пиво «Балтика» ж/б, об`ємом 0.5 л. в кількості 2 пляшок;

6) Слабоалкогольний напій «Гараж» об`ємом 0.44 л. в кількості 2 пляшок;

7) Пиво «Львівське» ж/б, об`ємом 0.5 л. в кількості 1 пляшки;

8) Пиво «Львівське 1715» об`ємом 0.45 л. в кількості 3 пляшок;

9) Пиво «Тетерів» об`ємом 1.2 л. в кількості 2 пляшок

загальною кількістю 42 шт. повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь