Справа № 567/1634/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2022 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого (зі слів), зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №036015 від 15.12.2021р. ОСОБА_1 ставиться у провину порушення правил керування транспортним засобом при наступних обставинах - 15.12.2021р. о 10 год. 58 хв. на а/д Черняхів-Бродів Рівненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SEAT INCA», д.н.з. НОМЕР_3 , не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п. 31.3 «б» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 частково підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, свою провину заперечив та пояснив, що у день та час, вказаний у протоколі він дійсно керував легковим автомобілем марки «SEAT INCA», д.н.з. НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції. Зазначив, що даний автомобіль належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та на даний час впродовж більше року таким автомобілем користується він, використовує його виключно у власних потребах, водночас заперечив використання автомобіля у комерційних цілях з метою отримання прибутку. Вказав, що йому не відомо про проходження ОСОБА_2 , як власником автомобіля, будь-коли обов`язкового технічного контролю вищевказаного транспортного засобу, і такий контроль він також не проходив.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодекс України про адміністративні правопорушення визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст.245 КУпАП суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначені підстави та порядок проходження обов`язкового технічного контролю для транспортних засобів, які беруть участь у дорожньому русі. Разом з тим визначено перелік транспортних засобів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю.

Так, обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», затвердженого постановою КМУ від 30 січня 2012р. №137, визначено процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: 1) для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; 2) для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; 3) для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Разом з тим, положеннями вищевказаного Порядку не передбачено обов`язку проводити технічний контроль легкових автомобілів, які не використовуються з метою отримання прибутку.

Відповідно до п.2.13 ПДР до категорії «В» належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Пунктом 1 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів», затвердженого постановою КМУ від 30.01.2012р.№ 137 визначено перелік транспортних засобів, які не підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю : 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно пп.15 п.2 вищезгаданого Порядку транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку це транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III: автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких зокрема наступні категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Фургон малотонажний-В підпадає під категорію транспортного засобу «В», тобто є легковим, оскільки його повна маса не перевищує 3500 кг.

Так, автомобіль марки «SEAT INCA», д.н.з. НОМЕР_3 , рік випуску 1998р., відповідно до тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , є фургоном малотонажним категорії - В, маса без навантаження 1120 кг, повна маса транспортного засобу 1730 кг, отже, відноситься до легкового спеціалізованого малотонажного автомобіля, тобто прирівнюється до легкових автомобілів категорії «В».

Як встановлено в судовому засіданні, зазначений автомобіль використовується ОСОБА_1 виключно в особистих потребах для індивідуальних поїздок, без мети отримання прибутку, та в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували наведені обставини. Вантажопідйомність автомобіля - становить до 3,5 тони.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 використовує вищевказаний транспортний засіб виключно в особистих потребах, без мети отримання прибутку, а тому на переконання суду такий автомобіль обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні достовірні, належні та допустимі докази, які у своїй сукупності беззаперечно б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст.62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, що на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України має наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 251 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний тест постанови складено 17.02.2022р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.