КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/241/2022
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю секретаря судового засідання Мариняк Т.О., особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника - адвоката Прядка Р.В., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Дубчак Л.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дубчак Л.С. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 рокупровадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

закрито за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Як встановлено постановою судді, 20.08.2021 року близько 20:00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 , а саме ображала ненормативною лексикою та штовхала, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддя виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що дії ОСОБА_1 були спрямовані саме на умисне застосування психологічного та фізичного насильства відносно потерпілого.

Крім того, як зазначено в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять достатніх доказів на спростування тверджень ОСОБА_1 про те, що вона діяла з метою захисту інтересів дитини, захищаючись при цьому від неправомірних посягань з боку потерпілого.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Дубчак Л.С. подала апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021року у справі № 752/23372/21 щодо ОСОБА_1 та прийняти нове рішення у справі, яким визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі щодо неї - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконна, необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального та права.

Зокрема, як вважає апелянт, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На думку адвоката, вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 підтверджується об`єктивними доказами, та в її діях наявній всі елементи складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою пояснення свідка ОСОБА_3 , згідно яких, остання, в судовому засіданні 17.11.2021 року, підтвердила факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , а саме била потерпілого по спині, у присутності малолітнього сина ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, як вважає апелянт, ОСОБА_1 намагається постійно ініціювати конфлікти із ОСОБА_2 , в тому числі в присутності спільного сина, завдати фізичних та моральних страждань ОСОБА_2 , постійно застосовує погрози та маніпуляції, таким чином здійснює психологічне насильство.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Дубчак Л.С., які підтримали апеляційну скаргу останньої та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Прядка Р.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову судді без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Дубчак Л.С.,вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на таке.

Як прямо передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попередження насильства у сім'ї» під фізичним насильством в сім'ї слід розуміти умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності, а під психологічним насильством в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

З аналізу норм вказаних Законів вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до обставин даної справи,може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема фізичного та психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняються порушення фізичного чи психічного здоров`я, а також емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічномуздоров'ю іншого члена сім'ї.

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 334140 від 20 серпня 2021 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , немістять у собі беззаперечних та об'єктивних даних, які б дозволили зробити висновок про вчинення останньою домашнього насильства фізичного та психологічного характеру по відношенню до її цивільного чоловіка ОСОБА_2 , яке виразилося в тому, що вона, як прямо зазначено у протоколі «ображала ненормативною лексикою та штовхала».

Обставини домашнього насильства, описані у згаданому протоколі, хоча і містять посилання на образи та застосування фізичної насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, проте в них не описані можливість настання чи настання тих наслідків, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановлювати, а тим більше вважати доведеними обставини, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більш того, як встановлено під час апеляційного розгляду, 20 серпня 2021 року близько 20 години за адресою: АДРЕСА_2 , в якій проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , двоє неповнолітніх дітей, в тому числі їх спільна дитина - син ОСОБА_5 , 2015 року народження та матір ОСОБА_2 , мало місце домашнє насильство фізичного та психологічного характеру з боку ОСОБА_2 відносно його співмешканки ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останнього, на підставі постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року, визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказана постанова була предметом перегляду в апеляційному порядку, за наслідками якого, відповідно до постанови судді Київського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року - без змін.

Вказані судові рішення стосуються тих самих подій, про які йде мова у постанові судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції не може залишити їх без уваги через те, що вони фактично підтверджують законність оскаржуваного рішення, з огляду на те, що, навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 висловлювала на адресу ОСОБА_2 будь-які образи або штовхалась, це могло бути зроблено з метою самозахисту або захисту своєї доньки від домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , що виключає її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки жертва домашнього насильства не може одночасно виступати суб`єктом вчинення такого ж насильства до іншого члена сім'ї, який вчиняє таке насильство.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 , то їх перевірка під час апеляційного розгляду, не дала достатніх підстав для того, щоб зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки встановлені судом апеляційної інстанції дані про події та обставини, які мали місце 20 серпня 2021 року, не дозволять стверджувати про вчинення нею домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою пояснення свідка ОСОБА_3 , згідно яких, остання, в судовому засіданні 17.11.2021 року, підтвердила факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , а саме била потерпілого по спині, у присутності малолітнього сина ОСОБА_4 , а також на те, що ОСОБА_1 намагається постійно ініціювати конфлікти із ОСОБА_2 , в тому числі в присутності спільного сина, завдати фізичних та моральних страждань потерпілому, постійно застосовує погрози та маніпуляції і таким чином здійснює психологічне насильство, не спростовують законності оскаржуваної постанови, яка, всупереч доводам апеляційної скарги, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дубчак Л.С. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргупредставника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Дубчак Л.С. залишити без задоволення, а постанову суддіГолосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закритоу зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Токман Ю.Ф.