Справа №590/29/22
Провадження 3/590/47/22
Провадження 3/590/48/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року смт. Ямпіль

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Деркач І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від ВПД №1 (с.Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ямпільським РВ УМВС України в Сумській області 05.08.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

установив:

19 січня 2022 року до Ямпільського районного суду Сумської області від ВПД №1 (с.Ямпіль) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2021 року серії ДПР18 №490923, 20 грудня 2021 року о 23 год 40 хв ОСОБА_1 по вул. Михайлівська в м. Дружба Шосткинського району, Сумської області керував автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; млява мова. Від проходження в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest ARNA 0357 та проведення такого огляду у медичному закладі, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2021 року серії ДПР18 №490911, 20 грудня 2021 року о 23 год 40 хв, по вул. Михайлівська в м. Дружба Шосткинського району, Сумської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_3 , на вимогу працівників поліції про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів та спецсигналу, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

На підтвердження даних обставин надано: протоколи про адміністративне правопорушення від від 20.12.2021 року серії ДПР18 №490923 та 21.12.2021 року серії ДПР18 №490911; оптичний СD-R диск з копією відеозапису з місця вчинення правопорушення від 20.12.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, пояснив, що його ніхто не зупиняв і в той вечір він належним йому транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_3 не керував, оскільки дав своє авто у користування знайомого ОСОБА_2 , який попросив машину, щоб забрати рідних із залізничної станції. 20 грудня 2021 року приблизно о 23 год 30 хв. він перебував у себе вдома в АДРЕСА_1 , коли почув, що у двір заїхав автомобіль, вийшов на вулицю та побачив, що у двір заїхав ОСОБА_2 на його авто, який вийшов з машини віддав ключі від авто та пішов додому. Через деякий час в двір прийшли працівники поліції, які й склали відповідні адмінматеріали на нього за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, під час оформлення адміністративних матеріалів він пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, однак його пояснення не були взяті до уваги. Вважав, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно нього складено з порушенням.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні дав покази, щодо обставин зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 . Свідок повідомив суду, що 20.12.2021 приблизно о 23-40 год. він відганяв автомобіль ОСОБА_1 до будинку останнього, оскільки перед тим взяв авто щоб забрати рідних від залізничної станції. Доїхавши до будинку ОСОБА_1 , він вийшов з автомобіля, віддав ключі від автомобіля власнику, який в той момент був на подвірї та пішов до себе додому. Додав, що працівників поліції не дочекався, оскільки при собі не мав документів на право керування транспортними засобами. Вказав, що не зупинився на вимогу працівників поліції, оскільки не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Суд, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши адміністративні матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 7 та статтями 245, 280 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За змістом ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Санкція частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Пункт 5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано цифровий носій (або диск), що містить відеозапис. Із дослідженого у судовому засіданні оптичного СD-R диску з копією відеозапису з місця вчинення правопорушення, долученого до протоколу вбачається, що працівниками поліції переслідувався на патрульному автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_4 , автомобіль , проте на відео не зафіксовано, який саме автомобіль переслідують працівники поліції, його характеристики (марка, колір, державний номерний знак), а також те, що саме ОСОБА_1 керував даним автомобілем, а відтак останній не може бути визнаний водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху, отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Аналізуючи положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, працівниками поліції, суд вважає в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП, а тому у суду немає ніяких підстав вважати, що ОСОБА_1 порушив закон.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП трактуються на його користь.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, надані суду докази беззаперечно цього не доводять, відтак, суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, тому провадження у справі в цій частині слід закрити.

Крім того, згідно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є протиправне діяння, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 р. №14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

У зв`язку з цим, суб`єктом вказаного правопорушення може бути лише водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Із дослідженого у судовому засіданні оптичного СD-R диску з копією відеозапису з місця вчинення правопорушення, долученого до протоколу не встановлено факт того, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб: автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_3 ; не встановлено факт того, хто саме керував вказаним автомобілем; не зафіксовано факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; а також не зафіксовано факт складання протоколу про адміністартивне правопорушення, а відтак ОСОБА_1 не може бути визнаний водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху, отже не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази, про що не будь, можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Тому усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП трактуються на його користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Отже, з огляду на позицію ЄСПЛ, Конституційного Суду України, видається справедливим і необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене суд вважає, що уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не здобуто достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.130 КУпАП, надані суду докази беззаперечно цього не доводять, відтак, суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. 24, 27, 34, 35, 40-1, ст.122-2, ч.1 ст.130, 221, 247, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.М. Деркач