ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2015/21Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 33/817/62/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Згідно постанови 29 жовтня 2021 року приблизно 12 години 28 хвилин на 173 км автодороги М-30, в с. Романове Село Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року - скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не відмовлявся і відео, з нагрудних камер працівників поліції, не містить відомостей його відмови від проходження такого огляду, навпаки, ОСОБА_1 просив пройти огляд у медичному закладі. Зазначає, що працівниками поліції не було надано йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката. Звертає увагу суду на те, що працівники поліції, при спілкуванні з ним, застосовували психологічний тиск, зокрема лякали та погрожували що скерують його на наркологічний огляд. Вважає, що жодної ознаки наркотичного сп`яніння на відео з нагрудних камер працівників поліції не спостерігається, а тому підстав для вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у працівників поліції не було. Апелянт зазначає, що згідно довідки КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР від 01.11.2021 року, а також медичної карти амбулаторного хворого №284 від 29.10.2021 року у нього не виявлено жодних наркотичних речовин, а також ознак сп`яніння.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Майки А.Б., який просив проводити розгляд у відсутності апелянта і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянту копію постанови судом першої інстанції надіслано 17 грудня 2021 року, проте відомості, про отримання даної постанови ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні. Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 28 грудня 2021 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.10.2021 року серії ААБ №306808; відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 29.10.2021р. і рапортом інспектора поліції Сулипи Н.Р.; копією постанови від 29.10.2021 інспектора УПП в Тернопільській області ДПП Сулипи Н.Р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку спростуються наявними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції, на підставі ознак наркотичного сп`яніння які були озвучені ОСОБА_1 , запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовився вийти зі свого автомобіля та проїхати до медичного закладу. Тобто, зафіксована на відео поведінка апелянта, яка підтверджується його особистими поясненнями, до та під час складання протоколу не спростовує відомостей про ігнорування ним законної вимоги працівників поліції щодо проходження огляду, яку він згідно вимог п.2.5. ПДР повинен був виконати добровільно та беззаперечно без висунення будь-яких додаткових умов. Незважаючи на вказані вимоги закону ОСОБА_1 проігнорував законні неодноразові вимоги працівника поліції, а саме безпосередньо після того як працівник поліції їх оголосив ОСОБА_1 закрив вікно автомобіля і відмовився з нього виходити. Такі дії працівник поліції правильно оцінив як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, про що склав відповідний протокол.

Аналізуючи відомості, які зафіксовані на відеозапиах, апеляційний суд дійшов висновку, що після невиконання вимоги пройти огляд на стан сп`яніння уже в ході подальшого спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 лише формально висловлював згоду пройти огляд на стан сп`яніння, однак своєю поведінкою та діями виражав небажання проходити такий огляд, який не може проводитись примусово. Крім того, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 таким чином виявив бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки таку формальну згоду ОСОБА_1 висловлював уже після складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи наведене, дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки його дії свідчили про небажання проходити відповідний огляд, а тому доводи апелянта про те, що від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не відмовлявся суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів ОСОБА_1 , що працівники поліції, при спілкуванні з ним, застосовували психологічний тиск, зокрема лякали та погрожували що скерують його на наркологічний огляд, оскільки вважаючи дії працівників поліції незаконними апелянт не оскаржував їх дії в порядку, передбаченому КАС України, а також до правоохоронних органів вищого рівня. Крім того, з наявних у матеріалах цієї справи відеозаписів нагрудних камер працівників поліції не вбачається з боку працівників поліції залякувань чи погроз ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку з ненаданням йому можливості скористатися послугами адвоката є необґрунтованими, оскільки при складанні протоколу про адміністративний правопорушення та проходженні процедури огляду на стан сп`яніння, не вирішується питання щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Окрім цього суд апеляційної інстанції, згідно матеріалів справи, розцінює дії ОСОБА_1 як такі, що мають ознаки зловживання своїм правом з метою недотримання працівниками поліції обов`язку забезпечення його доставки до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що на відео відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції неодноразово оголосив ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які стали причиною направлення на відповідний огляд.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 сам пройшов огляд, який засвідчив, що останній не перебуває в стані сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з наступним.

Так, згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані докази, зокрема: довідка КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР від 01.11.2021 року, а також медична картка амбулаторного хворого №284 від 29.10.2021 року не виключають винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння,

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя