Справа № 349/159/22
Провадження № 3/349/164/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 лютого 2022 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Гаврилюк О.О. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, який не працює,

за ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство за таких обставин.

11 січня 2022 року близько 17 год. 00 хв. по місцю свого проживання в с.Пуків ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , яке виразилось в образах в формі висловлювань нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, пояснив, що суперечку спровокувала його матір, у вчиненому правопорушенні щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що суперечка між нею та сином виникла на побутовому грунті через неякісне проведення ремонтних робіт її сином у її житловому будинку. Син був агресивним, погрожував їй. вживав ненормативну лексику, а тому наступного дня вона звернулася з заявою до поліції. На даний час вони помирилися, вона пробачила синову. Просила закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши письмові докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністативного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, доведена дослідженими в процесі судового розгляду доказами, з огляду на таке.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №787910 від 25 січня 2022 року, протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_2 від 12 січня 2022 року поданої до ВП №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, письмовими поясненнями потерпілої від 12 січня 2022 року, поясненнями потерпілої у судовому засіданні.

Відповідальність за змістом ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя;колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння винного, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено, позицію потерпілої ОСОБА_2 , яка просила звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оскільки вони помирилися, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22,283,284,294 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст 1732 КУпАП, у зв`язку із вчиненням малозначного адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням. Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Гаврилюк