490/784/22 від11.02.2022
н/п 3/490/1177/2022
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2022 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Тішко Д.А., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, номер облікової картки платника податків не відомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу серії ААБ №201807 від 23.01.2022 року, ОСОБА_1 23.01.2022 року о 04год 40хв керуючи транспортним засобом Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1 , в м. Миколаєві вул. В.Морська біля буд. 80, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці.Відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 суду пояснив, що 23.01.2022 року близько 04год ранку він відпочивав в ресторані «Мейсон» там зустрів свого товариша ОСОБА_2 , який також відпочивав в даному закладі. Він з ним розговорився та виявилось, що ОСОБА_3 поспішав до дому, а таксі не приїхало, тоді він йому запропонував поїхати на його авто, оскільки він вживав алкогольні напої та мав намір залишити авто на майданчику біля ресторану. ОСОБА_3 погодився та вони вдвох поїхали додому, оскільки ОСОБА_3 його сусід та ОСОБА_3 чекала дружина. По вул. В.Морська біля буд. 80 в м. Миколаєві їх зупинили працівник поліції. Він вийшов з авто спитати, що трапилось, натомість ОСОБА_3 сказав що немає часу чекати розмов з поліцейськими це буде довго а в нього чекає дружина та пішов до дому, це було не далеко від його дома. Працівник поліції його спитали кому належить авто, він відповів, що його, тоді спитали чи є в нього посвідчення водія, тоді спитали чи вживав він алкогольні напої він відповів так, після чого спитали чи бажає він пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився оскільки знає що він був на пасажирському сидінні, а за кермом був ОСОБА_3 , після чого склали на нього протокол з яким він не згоден про що вказав в протоколі.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 який суду пояснив, що 23.01.2022 року він відпочивав в ресторані «Мейсон», близько 4год йому зателефонувала дружина та сказала негайно їхати до дому, він викликав таксі, яке довго не приїджало, тоді він зустрів сусіда ОСОБА_5 , який запропонував поїхати на його авто «Мазда» та відвести машину до дому. Він погодився та вони поїхали до дому. На вул. В. Морська в м. Миколаєві їх зупинили працівники поліції за те що не горіло світло. Коли почалась розмова з працівниками поліції ОСОБА_6 пішов розмовляти, а йому зателефонувала дружина та сказала швидко йти до дому, потім повернешся. Він пішов пішки оскільки було не далеко, думав потім повернутись. ОСОБА_1 залишився на місці з поліцейськими. За кермом автомобіля «Мазда» був він.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, доходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії ААБ №201807 від 23.01.2022 дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом досліджено диск з нагрудної камери згідно якого вбачається, що на початку відео 05год 30хв 30сек ОСОБА_1 стоїть біля авто та спілкується з працівниками поліції, в подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`янінні. З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений. На відрізку відеозапису 05год 55хв 30сек ОСОБА_1 вказує, що не згоден з протоколом.

Водночас, для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Так, судом досліджено матеріали надані до суду, та приходить до висновку, що протокол серії ААБ №201807 від 23.01.2022 року відносно ОСОБА_1 не містить прямих доказів керуванням т.з. Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 вину не визнав та надав докази які «поза розумним сумнівом» вказують на неможливість ним керувати транспортним засобом, а як вказує свідок ОСОБА_4 самі він керував транспортним засобом.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень на транспорті, особливо пов`язаних із керуванням транспортними засобами водіями у стані сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту керування транспортирним засобом ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Тішко Д.А.