Справа № 159/401/22
Провадження № 3/159/507/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф., з участю прокурора Рурака В.С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Клімука В.С., розглянувши справу, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань у Волинській області про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 24.11.1998 Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, особи з інвалідністю 3 групи, учасника бойових дій,
за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),
встановила:
ОСОБА_1 , будучи заступником командира військової частини НОМЕР_2 , та відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» за 2020 рік. Так, ОСОБА_1 , будучи звільненим із займаної посади 19.05.2020 та ознайомившись з вищевказаним наказом був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» за 2020 рік до 00:00 години 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність (а саме до 01.04.2021), всупереч вимог частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подав таку декларацію 29.11.2021.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, пояснив, що подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» не вчасно з запізненням, а саме 29.11.2021, у зв`язку із неналежною обізнаністю з вимогами антикорупційного законодавства та необізнаністю щодо роботи із системою електронного декларування, а також через необхідність проходити курс лікування у вказаний період.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Клімук В.С. клопотав про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого. Просив врахувати, що останній вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу, визнає повністю; є учасником бойових дій (перебував в зоні АТО понад 5 років); є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи; внаслідок дій ОСОБА_1 не настало тяжких наслідків та не було заподіяно шкоди інтересам держави чи іншим особам.
Заслухавши думку прокурора Рурака В.С., який просив притягнути особу до відповідальності, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження.
Згідно підпункту «г» пункту 1 частини першої статті З Закону України «Про запобігання корупції» військові посадові особи Збройних Сил України являються суб`єктами на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та у відповідності до вимог частини першої статті 45 вказаного Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Крім того, згідно абзацу 2 частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу, підтверджується протоколом №6 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 13.01.2022, поясненнями ОСОБА_1 від 01.12.2021, листом Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 19.11.2021, витягом з наказу Начальника Головного управління персоналу № 136 від 31.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, службовою характеристикою на ОСОБА_1 , витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, електронною декларацією Копелюка О.І., положенням про ДСР НП України.
Оцінивши надані докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу.

Вирішуючи клопотання захисника Клімука В.С. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого суд виходить з наступного.
Згідно із статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом частини другої статті 33 Кодексу при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Статтею 22 Кодексу передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Судом враховано, що ОСОБА_1 свою провину визнав повністю, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вчинене ним адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави, він є учасником бойових дій; має незадовільний стан здоров`я.
На підставі викладеного, дотримуючись принципу законності, верховенства права, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, виходячи із засад гуманності, враховуючи характер і обставини скоєного правопорушення, а також обставини, які пом`якшують покарання (визнання вини), суд вважає за можливе у даному випадку застосувати статтю 22 Кодексу - звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статтею 23 Кодексу мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Згідно із частиною другою статті 284 Кодексу, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись статтями 22, 33, 35, 172-6, 245, 255, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити йоговід адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Провадження у справі №159/401/22 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова