ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20079/21

Провадження № 33/4820/70/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Костика О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

За постановою суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 12 серпня 2021 року, приблизно о 22 год. 54 хв., в м.Хмельницький, садове товариство «Золота Нива», перший проїзд,1, він керував транспортним засобом «БМВ 525», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, задовільнена нечітка мова. В порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати, та провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки факт його вини належними та допустимими доказами не доведено так як за кермом транспортного засобу перебувала його дружина ОСОБА_2 , яка відійшла на декілька хвилин. Він лише перебував неподалік автомобіля, власником якого являється.

Зазначає, що всі обставини він повідомляв працівникам поліції, однак останні до нього ставилися упереджено та зухвало. Про неправомірність дій поліцейських його дружина неодноразово повідомляла на телефону лінію чергової частини.

Вказує, що висновки працівників поліції ґрунтуються лише на припущеннях, на відеозаписі не зафіксовано факту керування ним транспортним засобом.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки належним чином про розгляд справи повідомлений не був, не мав можливості скористатися правом на захист та надати покази щодо обставин справи. Копію оскаржуваної постанови отримав 06 грудня 2021 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Костика С.М. який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні 19 жовтня 2021 року, копію постанови у визначений законодавством строк не отримав, апеляційну скаргу подав 10 грудня 2021 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим апелянту слід поновити строк оскарження постанови суду.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №191954, який був складений 12 серпня 2021 року, того ж дня, приблизно о 22 год. 54 хв., в м.Хмельницький на території садового товариства «Золота Нива», перший проїзд,1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БМВ 525», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, задовільнена нечітка мова. В порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеоматеріалами, наданими працівниками поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №253695.

З наявного в матеріалах справи відеозапису видно, як рухався автомобіль,та як він зупинився, поблизу автомобіля був лише ОСОБА_5 , який відразу. заперечив факт керування автомобілем. Згодом ОСОБА_1 повідомив поліції, що вказаним автомобілем керував не він, а його дружина. Також з відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували неодноразово пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, проте останній від проходження такого огляду відмовився, продовжував стверджувати, що він не керував транспортним засобом.

Така поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду, що і стало підставою для складання протоколу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на момент означеної події він автомобілем не керував, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу суду. Такі показання розцінюються судом як спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції», та порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено. Інформації щодо оскарження дій поліцейських, апелянт не надав.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Також не впливають на законність оскаржуваної постанови доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення про розгляд справи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 вказав адресою свого проживання: с.Садове Деражнянського району Хмельницької області.

Надіслані на вказану адресу виклики до суду поверталися без вручення його адресату з відміткою на конверті "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції правомірно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , вважаючи, що останній належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтами в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний