справа № 492/20/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Гусєвої Н.Д., при секретарі судового засідання Богдан А.І., за участю прокурора Іванова Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Арциз Болградського району Одеської області, громадянки України, болгарки, з середньотехнічною освітою, заміжньої, депутата VII скликання Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, працюючої фельдшером Арцизької державної лікарні ветеринарної медицини, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, а саме, депутатом VII скликання Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, обізнаною щодо обов`язку, способу, терміну подачі декларацій, як особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, знаходячись за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, а саме несвоєчасно, без поважних причин подала: 08 грудня 2021 року о 12 год. 16 хв. декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припиняє діяльність, з 01 січня 2020 року по 18 грудня 2020 року; 08 грудня 2021 року о 12 год. 33 хв. декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припинила діяльність, за 2020 рік, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначених декларацій, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, визнала повністю та щиро розкаялася, та, не заперечуючи фактів, які викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, складених відносно неї, пояснила суду, що її було ознайомлено під розписку про необхідність подання шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК відповідних декларацій, однак вона несвоєчасно подала декларації, оскільки забула про встановлені строки подання таких декларацій.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, складені правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинені правопорушення, оскільки її провина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне, без поважної причини, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, передбачені зокрема п/п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За змістом абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено зокрема адміністративну відповідальність.

Відповідно до п/п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного закону, є в тому числі депутати сільських рад.

Матеріалами справи встановлені наступні обставини:

Відповідно до рішення № 9 Веселокутської сільської виборчої комісї від 01 жовтня 2015 року, ОСОБА_1 обрано та наділено повноваженнями депутата Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області VII скликання (а.с. 20), та попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Закону України «Про запобігання корупції» (а.с. 21).

Згідно повідомлення Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області № 02-10/1326 від 22 листопада 2021 року, повноваження депутата Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області VII скликання ОСОБА_2 закінчилися відповідно до п. 1 ст. 49 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» у день першої сесії VIIІ скликання Теплицької сільської ради (Веселокутська сільська рада увійшла до Теплицької сільської ради), а саме 20 листопада 2020 року (а.с. 19).

Відповідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 02 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 26).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, тобто, відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вона є особою, на яку поширюється дія зазначеного закону.

Згідно Результату пошуку, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», послідовності дій ОСОБА_1 08 грудня 2021 року о 12 год. 16 хв. подала декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та 08 грудня 2021 року о 12 год. 33 хв. подала декларацію щорічну особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (охоплює попередній рік) за 2020 рік (а.с. 10, 11-13).

Доказів наявності поважних причин у ОСОБА_1 для несвоєчасного подання відповідної декларації судом не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції подала відповідні декларації перед звільненням та після звільнення.

Доказів наявності у ОСОБА_1 поважних причин для несвоєчасного подання відповідних декларацій судом не встановлено.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасно подала без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування перед звільненням та після звільнення та її провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені нею адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винної.

Також, суд бере до уваги пом`якшуючі обставини по справі, а саме: що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності; наслідками правопорушення не спричинено шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені нею адміністративні правопорушення, судом встановлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також цілі адміністративного стягнення будуть досягнуті при накладенні на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф у мінімальному розмірі, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-6, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.