Справа № 206/276/22
Провадження № 3/206/284/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня ДЗПО «Придніпровський професійний ліцей м. Дніпро», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ,ст. 130 ч.2 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП, -

за участю:

особи стосовно якої

складено протоколи про адміністративне

правопорушення (неповнолітнього) ОСОБА_1

законного представника неповнолітнього ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

25.01.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області одночасно надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130, ч. 2 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2022 на підставі вимог ст.36 КУпАП, справи відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130, ч. 2 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження під загальним номером 206/276/22 (провадження №3/206/284/22).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №323515 від 16.01.2022 встановлено, водій ОСОБА_1 , що 16.01.2022 о 03 год. 35 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н, вул. Кокчетавська, 42, керував транспортним засобом ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу ДРАГЕР № 0511 тест № 1587 від 16.01.2022, результат огляду позитивний 0,35%, чим порушив вимоги п. 2.9а. ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

16.01.2022 о 03 год. 20 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н, вул. Кокчетавська, 42, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ завчасно за допомогою жезла та свистка не зупинився, також на вимогу зупинитися через гучкомовець та спец.сигнали, червоний та синій проблисковий маячок. ОСОБА_1 був затриманий шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Кокчетавська, 42, м. Дніпро (шляхом утворення штучного затору), чим порушив п.2.4 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ст.122-2 КУпАП.

16.01.2022 о 03 год. 40 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н, вул. Кокчетавська, 42, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а. ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 в присутності законного представника (батька) ОСОБА_2 суду показав, що вину у вчиненні вказаних правопорушень визнає в повному обсязі, щиро розкаються у скоєному, підтвердив обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Просив суд суворо його не карати.

Суд, вислухавши пояснення особи стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення (неповнолітнього) ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, протоколи про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статею 122-2 КУпАП, визначено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, -

Частиною 2 ст. 126 КУпАП, визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Пунктом 2.4, 2.1а та п.2.9а Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. На вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог правил п. 2.4 ПДР.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані».

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортним засобом, у тому числі, у стані наркотичного сп`яніння; стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проходить відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.08 № 1103; керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів. Згідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 рокуполіцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вина особи стосовно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення (неповнолітнього) ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130,ч.2 ст. 126, ст. 122-2 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії, а саме: ААБ №323515 від 16.01.2022, ААБ№060294 від 16.01.2022, ААБ№323516 від 16.01.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest 6820, у відповідності до якого результати огляду на стан сп`яніння - test № 1587 позитивний 0,35 пром., протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 186142 від 16.01.2022 складеному відносно ОСОБА_1 , розпискою ОСОБА_1 щодо надання зобов`язання не сідати за кермо транспортного засобу на протязі доби, складена 16.01.2022 та іншими матеріалами справи.

Окрім того, судом було досліджено в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даних адміністративних правопорушень на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку, перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest 6820, у відповідності до якого результати огляду на стан сп`яніння - test № 1587 позитивний 0,35 пром., відеофіксація (473535).

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даних адміністративних правопорушень.

Дії правопорушника неповнолітнього ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Дії правопорушника неповнолітнього ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу .

Дії правопорушника неповнолітнього ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Неповнолітній ОСОБА_1 , який був допитаний в присутності батька ОСОБА_2 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі та щиро розкаявся.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність, визнаю щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, які б обтяжували відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Статтею 13 КУпАП, встановлено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Суд, з урахуванням викладеного, та характером вчинених адміністративних правопорушень та тією обставиною, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126, на підставі ст. 36 КУпАП застосувано до нього захід впливу у вигляд передачі під нагляд батькам, проте ОСОБА_1 належних висновків для цього не зробив та знову вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП та ст. 126 КУпАП, а відтак суд вважає що підстави для застосування до нього заходу впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу, відсутні та він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Крім того, згідно з п. 28 Постанови N 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496,20 гривні.

На підставі викладеного,керуючись: ст.9,7,33,36, ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, 122-2, ст.283, ст.284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, без застосування додаткового стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами. Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягненняу вигляді штрафу в дохід держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок. Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягненняу вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок. На підставі положень статті 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, без застосування додаткового стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 496 гривень 20 копійок. Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці. Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко