П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С, розглянувши матеріали, які надійшли з Управляння патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-

встановив:

З протоколу серії ВАБ №221978 про адміністративне правопорушення від 07.12.2021 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 07.12.2021 року близько 23 год. 30 хв., в м.Ужгород, вул.Собранецька біля будинку 136 будучи водієм таксі для здійснення пасажирських перевезень на транспортному засобі Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням, а саме без ліцензії на пасажирські перевезення, чим порушив п. 24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук О.В. в судовому засіданні просила провадження у справі закрити, посилаючись на письмові пояснення долучені до матеріалів справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з нормами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №221978 від 08.12.2021 особою, уповноваженою на його складання, зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів як водій таксі. Проте у протоколі не відображено кому саме ОСОБА_1 надавав такі послуги, не конкретизовано яким чином такі послуги надавалися, чи існує регулярність надання таких послуг.

Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Наявні в матеріалах справи відеоматеріали не підтверджують інкриміноване ОСОБА_1 , оскільки на відео не зафіксовано, що в салоні керованого ним автомобіля перебувають окрім нього будь-які інші особи (пасажири), відсутні будь які докази того, що зазначений в протоколі автомобіль належить ОСОБА_1 .. Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 надавав платні послуги з перевезення пасажирів як водій таксі без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відсутні.

Розглядуваний протокол про адміністративне правопорушення, без відсутності інших доказів, не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів в справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказане, в діях в діях особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме об`єктивна сторона діяння.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 247, 280, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Суддя К.С.Дегтяренко