Провадження по справі № 3/522/3461/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Ксенофонтова Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 року о 18 год. 05 хв., громадянин ОСОБА_1 в м. Одеса по вул. Середньофонтанська, 26а, керуючи транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті № 145 перевозив 13 стоячих пасажирів, не враховуючи займаних сидячих 22 місць пасажирів, чим порушив п.п. 8 п. 2-2 Постанови КМУ 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він є найманим працівником ПП «Старс Транс» і не є суб`єктом господарювання перевізником, тобто він не є і суб`єктом адміністративного правопорушення.

Адвокат Ксенофонтов Є.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що надані до суду матеріали не містять відповідних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є безпосереднім суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність з перевезення пасажирів, або, що він є власником зазначеного у протоколі транспортного засобу. Крім того, вважає, що докази, надані на підтвердження вчинення ним правопорушення, є неналежними та недопустимими. Свідки, на момент зупинки автобусу, були відсутні, а ті які були залучені при складанні протоколу не були свідками кількості пасажирів, яких перевозили у автобусі. Долучений до матеріалів диск з відеозаписом також є неналежним доказом, оскільки з нього неможливо ідентифікувати суттєві обставини справи, оскільки працівник УПП кількість пасажирів не встановлював. Таким чином вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням чинного законодавста, та обставини, викладені в ньому, не доведені відповідними належними та допустимими доказами, з огляду на що, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стосовно посилання представника, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд не може погодитись з такими доводами, оскільки за ч.1 ст.44-3 КУпАПсуб`єкт правопорушення є загальним, а не спеціальним.

Вказані обставини свідчать про безпідставність доводів щодо неможливості притягнення до відповідальності водія транспортного засобу за вказаною статтею.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.

Відповідно до вимог пп.8 п.2-2 ПКМ України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції від 13.10.2021 року, - на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо-обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Досліджуючи обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.44-3КУпАП судом переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського та встановлено, що на ньому відсутня фіксація точної кількості пасажирів, яких перевозили в салоні транспортного засобу БАЗ А 079.14 д.н.з. НОМЕР_1 . Інших доказів щодо точної кількості стоячих пасажирів в салоні автобуса на розгляд суду не надано. Як і не надано даних щодо дозволеної кількості стоячих пасажирів згідно технічних характеристик маршрутного транспортного засобу БАЗ А 079.14 д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно дост.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3КУпАП при обставинах зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного суду м. Одеси В.В. Іванов