ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/291/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм таксі, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААД № 213352), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 30.11.2021 року, о 12 год. 55 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ревуцького, 18 у м. Києві, в порушення вимог п. 10.3 ПДР, під час перестроювання не надав переваги в русі автомобілю марки «Citroen C3», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення із ним, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів із матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначив, що він, 30.11.2021 року, о 12 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ревуцького, 18, зі сторони вул. А. Ахматової, у напрямку пр. М. Бажана у м. Києві, обминаючи автомобіль марки «Citroen C3», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв припаркованим перед поворотом до будинку, отримав удар від вказаного автомобіля, який без ввімкнення поворотів та габаритів, розпочав свій рух.

Інший учасник пригоди - ОСОБА_2 в своїх письмових поясненнях зазначив, що він, керуючи автомобілем марки «Citroen C3», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Ревуцького, заїжджаючи у двір будинку № 18 по вул. Ревуцького у м. Києві, виконував маневр повороту, та в цей час відчув удар в ліву сторону свого автомобіля від автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який на повороті почав перестроювання в його смугу руху.

Разом з тим вважаю, що саме пояснення водія ОСОБА_2 є логічними, послідовними, оскільки повністю узгоджуються із об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення та місця розташування автомобілів після зіткнення відомостями щодо характеру та локалізації механічних пошкоджень, отриманих транспортними засобами.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи обставини справи та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 року, що становить 454 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2021 році.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 року, що становить 454 грн., оскільки правопорушення вчинено у 2021 році.

Вилучене посвідчення водія - повернути власнику.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя