ПОСТАНОВА

Іменем України

22.02.2022 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ААБ №250584 від 01.09.2021 року), який надійшов з Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №250584 від 01.09.2021 року, складеному поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Гришиним С.А., 01 вересня 2021 року о 13 годин 00 хвилин на 341 км а/д Харків-Сімферополь ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, держ.номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, розширені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснив, що дійсно 01 вересня 2021 року рухався на автомобілі ВАЗ 2103, держ.номер НОМЕР_2 , з м. Запоріжжя в бік м. Токмак. В салоні його автомобіля знаходилися його знайомі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Під час руху через м. Василівка біля магазину АТБ його зупинили поліцейські, на вимогу яких він пред`явив документи. Після цього поліцейські запропонували проїхати в їх службовому автомобілі для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, зокрема у зв`язку з тим, що він не пропустив на перехресті інший автомобіль. Він погодився і на службовому автомобілі поліцейських проїхав до кільця, де знаходиться стаціонарний пост, де поліцейські почали йому говорити, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, пропонували вирішити питання фінансово. Потім поліцейські почали умовляти його відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, просили для статистичної звітності сказати від відеозапис, що він відмовляється від медичного огляду в медичному закладі. При цьому жодних свідків його відмови не було. Свідки були запрошені пізніше, вони лише підписали протокол, в їх присутності він від медогляду не відмовлявся. Потім його відпустили, після чого він повернувся на місце, де його зупинили поліцейські і де знаходився його автомобіль, і поїхав до м. Токмак. Пояснення від його імені в протоколі він особисто не писав, і він заперечує викладені в поясненнях обставини.

Захисник адвокат Майсак В.О. в судовому засіданні заявила клопотання про

закриття справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з мотивів, наведених у письмових запереченнях.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні були досліджені докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №250584 від 01.09.2021 року, складений поліцейським СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Гришиним С.А.; рапорт поліцейського СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Гришина С.А від 01.09.2021 р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2021 року; пояснення ОСОБА_4 від 01.09.2021 року; пояснення ОСОБА_5 від 01.09.2021 року, довідка начальника СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Ушева В. про те, що станом на 02.09.2021 року за даними підсистеми «Адмінпрактика» ІПНП МВС громадянин ОСОБА_1 має посвідчення водія, НОМЕР_3 , за ст.130 КУпАП повторності не має; диск з відеозаписом.

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що 01 вересня 2021 року в денний час він разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 їхали на автомобілі ВАЗ з м. Запоріжжя в м. Токмак через м.Василівка. Автомобілем керував ОСОБА_1 він сидів поруч з ним, а ОСОБА_6 на задньому пасажирському сидінні. В м.Василівка біля магазину АТБ їх автомобіль зупинили поліцейські. ОСОБА_1 не виходив з автомобіля, а поліцейський підійшов і сказав, що має місце порушення правил дорожнього руху. Після цього ОСОБА_1 пройшов за поліцейським до службового автомобіля поліції. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся і вони поїхали далі в м. Токмак. Поліцейські під час зупинки не казали, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що 01 вересня 2021 року він разом з ОСОБА_1 рухався на автомобілі ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 з м. Запоріжжя в м. Токмак. Рухаючись по м.Василівка в районі магазину АТБ їх зупинили поліцейські. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пред`явив документи. Поліцейський запросив ОСОБА_1 до

службового автомобіля для складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим. що ОСОБА_1 не пропустив автомобіль на кільці. Після чого ОСОБА_1 поїхав з поліцейськими, а приблизно через годину повернувся, сів до автомобіля і вона далі поїхали на автомобілі в м. Токмак. При ньому поліцейські свідків не залучали, не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою Драгера або в медичній установі.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП, пунктів 2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, визначеними у п.3, 4 Розділу І Інструкції, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Разом з тим, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Також, згідно п.п. 4, 5, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування

таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, необхідною умовою законності проведення поліцейськими огляду особи, яка керувала транспортним засобом, є застосування технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів присутність при ньому двох свідків.

Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.

Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведеного огляду.

Таким чином, присутність свідків є обов`язковою у випадках:

- проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія;

- відмови від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, незалежно від того, де водій відмовився від такого огляду: на місці зупинки транспортного засобу чи в приміщенні закладу охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , до справи також долучені копії їх письмових пояснень.

Згідно вимог ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Для перевірки достовірності обставин, зазначених в протоколі та письмових поясненнях, вищезазначені свідки викликалися судом

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в один з днів в вересні 2021 року працівники поліції попросили його бути свідком. В його присутності поліцейські пропонували водію пройти медичний огляд, на що водій відмовився. Не пам`ятає чи проводився відеозапис поліцейськими під час відмови водія. Який саме автомобіль був зупинений поліцейськими не пам`ятає. Водія також не пам`ятає, описати його не може.

Інший свідок ОСОБА_5 до суду не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, телефонний зв`язок зі свідком за номером зазначеним в протоколі зі свідком відсутній.

Письмові пояснення свідків не можуть бути єдиним беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначені свідки не допитувалися в судовому засіданні. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином, безпосередні показання свідків в суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення свідків, які виготовлені поліцейським, а не написані власноруч свідками.

За таких обставин, у суду є обґрунтовані сумніви в достовірності відомостей, зазначених в цих письмових поясненнях вищевказаних свідків правопорушення.

Оцінюючи як доказ письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , долучених до протоколу, суд звертає увагу та те, що пояснення не містять даних про час опитування свідків, зміст пояснень дзеркально відтворене слово в слово, в поясненнях замінені лише анкетні дані свідків, пояснення виготовлені поліцейським, а неписані власноруч свідками, а тому за вказаних обставин справи у суду є обгрунтовані сумніви щодо авторства пояснень зазначеним у них особам та їх достовірності.

Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_4 , які він надав в судовому засіданні, суд враховує, що зазначений свідок не навів обставин, які підлягають встановленню судом, а саме щодо транспортного засобу, який був зупинений поліцейським, та особи водія, а тому суд зазначає, що показаннями свідка жодним чином не доводиться винуватість ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи долучений до матеріалів справи диск з відеофіксацією правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст.40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 №28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський

переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Відмова особи від проходження огляду з метою встановлення стану її сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством. Відтак з підстав визначених ст.19 Конституції України, порушення такого порядку провадження вказує на недопустимість доказів для доведення складу правопорушення, передбачено ст.130 КУпАП у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Суддя звертає увагу, що доданий до матеріалів справи відеозапис є неповним, фрагментарним, про наявність відеозапису не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. На оптичному диску міститься один відеофайл, з якого неможливо встановити всі обставини події, відеозапис не містить відомостей про керування транспортним засобом, зупинку транспортного засобу, повного спілкування поліцейських з водієм, процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення водія з його змістом, викладення водієм письмових пояснень, та присутність свідків при цьому тощо. З огляду на вищевикладене, долучений відеозапис не можна вважати належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даних правопорушеннь в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводи особи, відносно якої складено протокол про адміністративні

правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова