Справа № 275/91/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Лівочка Л.І., розглянувши справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Соболівка Брусилівського району Житомирської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2022 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_1 перебувала по вул. Ірпінській в селі Соболівка Житомирського району Житомирської області без документів, що посвідчують її особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив вимоги п. п.2. п.2 Постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020 року, зі змінами та доповненнями.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 вину визнала.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,.

Згідно із ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_1 діяння лише формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, яке не є суспільно небезпечним з огляду на можливі негативні наслідки, що притаманні для цього виду правопорушення, і суб`єктивно, не спрямовано на умисне порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Враховуючи, що застосовування стягнення у виді значного штрафу поставить ОСОБА_1 та її сім`ю в складне матеріальне становище, аналізуючи матеріали справи, поведінку особи, що притягається до адміністративної відповідальності та її відношення до вчиненого, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 розкаялась, а наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпеки, тому є всі підстави відповідно до ст.22 КУпАП, визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

За таких обставин ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22, 36, 245, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП, обмежившись щодо неї усним зауваженням, провадження у справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя Л.І.Лівочка