Справа №583/4989/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/97/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Котляревського С. О. на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 04 грудня 2021 року о 01 год. 05 хв. в м. Охтирка Сумської області по вул. Грабовського, 3, керував автомобілем Mercedes, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ККпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Котляревський С. О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити адміністративну справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відеозапис, який було судом враховано як доказ винуватості ОСОБА_1 не містить запису з 01 години 21 хвилину по 01 годину 25 хвилину, що свідчить про те, що вказаний запис не є безперервним, і не відповідає вимогами національного законодавства, крім того, у випадку якщо відеозапис є не безперервним необхідно залучати свідків для підтвердження обставин справи.

Також апелянт зазначає, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції не дали ОСОБА_1 можливості здійснити конфіденційний дзвінок з адвокатом, при цьому тиснули на останнього швидше надати певну відповідь про відмову або згоду на проходження медичного огляду. Під таким тиском ОСОБА_1 міг обмовитися щоб не затримувати час складення протоколу, однак конкретної відповіді протягом цих 10 хвилин про відмову на відео не вбачається. ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, однак працівники поліції не вжили жодних дій щодо надання йому такої можливості.

Апелянт вказує, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся та не ухилявся від продуву газоаналізатора та проходження медичного огляду, а навпаки сказав, що бажає проїхати на «санпропускник», жодних дій щодо доставляння ОСОБА_1 до медичного закладу не було здійснено, драгер не застосовано, свідків не запрошено, крім того, з відеозапису вбачається, що ніхто не наполягав та не пояснив фактично самої процедури складання протоколу. Суд проігнорував вказані обставини та вказав у постанові, що « ОСОБА_1 спочатку формально погодився проїхати до медичного закладу, однак фактичних дій на проходження огляду не вчинив», однак не дослідив та не взяв до уваги наявне направлення на огляд водія транспортного засобу, яке в свою чергу не містить підпису та має чіткий запис «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив».

Також, апелянт посилається на те, що доказів перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не надано, працівники поліції лише казали останньому «як вам зручніше, можете продути драгер, а можна проїхати до Охтирської ЦРЛ», що свідчить про грубе порушення вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, якими не передбачено надання можливість правопорушнику обирати спосіб проходження медичного огляду. Інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і лише у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Таким чином, на думку апелянта, з врахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до нього, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом», наявні підстави для скасування судового рішення та закриття даного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про призначення апеляційного розгляду вказаної справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Котляревський С. О. були повідомлені належним чином.

Від захисника Котляревського С.О. надійшла заява про здійснення апеляційного розгляду, призначеного на 09 год. 30 хв. 08 лютого 2022 року за його відсутності, та за відсутності ОСОБА_2 . При цьому, у вказаній заяві захисник зазначав про те, що вони підтримують апеляційні вимоги та просять їх задовольнити.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвоката Котляревський С. О., а тому дослідивши матеріали даної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Перевіряючи законність оскаржуваної постанови в межах поданої апеляційної скарги, на спростування її доводів, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримав в повному обсязі і свої висновки щодо наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтував, з врахуванням ретельного дослідження наявних у справі доказів.

Так, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №173346 від 04 грудня 2021 року та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що міститься на диску, долученому до матеріалів, на якому зафіксована відмова останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку і підстав, за яких вказані докази слід було б визнати неналежними та недопустимими, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, перевіряючи обґрунтованість доводів апелянта стосовно того, що суддею були враховані сумнівні та суперечливі докази, апеляційним судом було проглянуто наявний в матеріалах відеозапис та встановлено, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, роз`яснили його право скористатись правовою допомогою, а також роз`яснили і те, що від має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після такого роз`яснення, ОСОБА_1 виявив бажання зателефонувати, з його слів, адвокату, однак, намагаючись набрати з мобільного телефону номер, так і не зв`язався з захисником. При цьому, жодного тиску на ОСОБА_1 швидше надати певну відповідь про відмову або згоду на проходження медичного огляду працівники поліції не вчиняли, встановивши у останнього, під час спілкування, зовнішні ознаки сп`яніння, як того вимагає закон, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

В подальшому, ОСОБА_1 , нібито, погодився пройти огляд у медичному закладі, при цьому, цікавився, які наслідки буде мати його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння або згода на проходження такого огляду, на що працівники поліції відповіли, що в даному випадку, у будь якому разі, буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього, ОСОБА_1 визнав те, що вживав алкогольні напої, та зазначив, що необхідності їхати на огляд у медзаклад та проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомого газоаналізатора немає, а тому, від проходження такого огляду відмовився.

При цьому, під час перегляду вказаного відеоматеріалу, порушень ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 з боку працівників поліції, на що посилається апелянт, апеляційним судом встановлено не було.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис, який було враховано судом як доказ винуватості ОСОБА_1 , не відповідає вимогам національного законодавства, оскільки не є безперервним, а саме, не містить запису з 01 години 21 хвилин по 01 годину 25 хвилин, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки на вказаному відеозаписі безперервно зафіксовані ті обставини, які стали підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не ухилявся від продуву газоаналізатора та проходження медичного огляду, а навпаки сказав, що бажає проїхати на «санпропускник», однак жодних дій щодо доставляння ОСОБА_1 до медичного закладу не було здійснено, драгер не застосовано, спростовуються матеріалами відеозапису, на якому зафіксована чітка відмова останнього, на пропозицію працівників поліції, від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

З врахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає, що висновок судді суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи та дослідження усіх зібраних доказів, якими підтверджується саме факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я і обставин для закриття даного провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що посилається апелянт у поданій скарзі, під час апеляційного розгляду не встановлено.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, тобто не зазначив, на який саме строк останній позбавлений такого права, однак, вказане не є грубим порушення, з врахуванням того, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв безальтернативного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Котляревського С.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.