33/804/104/22
237/4630/21
Головуючий у І інстанції: Ліпчанський С.М. № 237/4630/21
Суддя доповідач: Топчій Т.В. № 33/804/104/22
Категорія: ст.172-20 ч.3 КпАП України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Марченка М.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.12.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП, звільнений від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголошено усне зауваження, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

З постанови суду вбачається, 07.12.2021 року на адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, у якого 26.11.2021 року під час поверхневого огляду особистих речей військовослужбовця військової служби за контрактом на території розташування медичної роти (с. Карлівка Донецької області) із застосуванням службової собаки, виявлені підозрілі ознаки наявності залишків запаху наркотичних речовин рослинного походження.

27.11.2021 року старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 звернувся в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності в м. Краматорськ» у м. Покровськ, про що лікарем наркологом ОСОБА_2 видано довідку про те, що у гр. ОСОБА_1 виявлено стан гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіоїдів неускладеної. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.12.2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, звільнений від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголошено усне зауваження, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що діяльність високомобільної робочої групи "СІГМА" не є до кінця врегульованою на законодавчому рівні, відсутній розпорядчий документ центрального органу виконавчої влади в оборонній сфері, зареєстрованого у Мінюсті в установленому порядку.

Вказав, що під час огляду його особистих речей були відсутні поняті, протокол огляду не було складено, його зміст до нього не доведено.

Зазначив, що 26.11.2021 року він службові обов`язки на території військової частини НОМЕР_2 не виконував, оскільки перебував у відпустці за сімейними обставинами, про що видано відпускний квиток №1606 від 16.11.2021 року. На службу він повинен був з`явитися 27.11.2021 року.

27.11.2021 року він звернувся до КНП "Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ" у м. Покровськ для проведення консультації з лікарем-наркологом у зв`язку з обвинуваченням у вживанні наркотичних засобів.

За результатами консультації та лабораторних досліджень, лікарем-наркологом ОСОБА_2 видано довідку про те, що у гр. ОСОБА_1 виявлено стан гострої інтоксикації внаслідок вживану канабіоїдів неускладненої.

Вважає, що видана довідка не містить встановлених для таких медичних документів обов`язкових реквізитів (реєстраційного номера, дати видачі такої довідки, не зазначено який біологічний матеріал використовувався для встановлення такого діагнозу). Лабораторні дослідження не проводилось, кількісне вираження наркотичного засобу і його типу не визначено.

Зазначив, що висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складено з порушенням вимог законодавства, вважаються недійсними.

Таким чином, результати лабораторних досліджень не підтверджують у нього ознак сп`яніння в момент проведення аналізу, що підтверджує його невинуватість, тобто на території військової частини в стані наркотичного сп`яніння він не перебував, будь-які пояснення свідків того, що він вживав наркотичні засоби саме на території військової частини відсутні.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви суду

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Стаття 172-20 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №000263 від 27.11.2021 року, відповідно до якого 26.11.2021 року під час поверхневого огляду особистих речей військовослужбовця військової служби за контрактом на території розташування медичної роти (с. Карлівка Донецької області) ОСОБА_1 із застосуванням службової собаки, виявлені підозрілі ознаки наявності залишків запаху наркотичних речовин рослинного походження. 27.11.2021 року старший лейтенант медичної служби ОСОБА_1 звернувся в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності в м. Краматорськ» у м. Покровськ, про що лікарем наркологом ОСОБА_2 видано довідку про те, що у гр. ОСОБА_1 виявлено стан гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіоїдів неускладеної. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду (а.с. 1-6); довідкою щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2021 року, згідно якої у гр. ОСОБА_1 виявлено стан гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіоїдів неускладеної. (а.с.7); відпускним квитком від 16.11.2021 р., з якого вбачається що старший лейтенант ОСОБА_3 був звільнений у відпустку терміном на 10 днів з 17.11.2021 р. по 26.11.2021 року, зобов`язаний прибути до місця служби 27.11.2021 р. (а.с.16); витягом наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 550 від 29.12.2020 року про прийняття Шуневича на посаду старшого лейтенанта медичної служби (а.с.9); посвідченням офіцера та посвідченням УБД (а.с.10-11,12).

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги, то вважаю, що вони є необґрунтованими з огляду на наступне.

Твердження апелянта про те, що 26.11.2021 року був вихідний, службові обов`язки він не виконував, а тому перевіряти його для визначення стану наркотичного сп`яніння не мали права, спростовуються з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, і не оскаржується самим апелянтом, 26.11.2021 року він перебував на території розташування медичної роти військової частини в АДРЕСА_2 , і огляд проводився на території військової частини, а не за її межами, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено 27.11.21 року в день коли він повинен був приступити до виконання своїх службових обов`язків, а не раніше під час відпустки, як вважає апелянт.

Поняття особливий період передбачає період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014, на території України оголошено про проведення часткової мобілізації.

Тобто, з 17.03.2014 року на території України запроваджений особливий період.

Відділом правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України листом від 20 жовтня 2016 року №316/1/906 надано роз`яснення щодо тривалості дії особливого періоду, в якому поінформовано про наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас, зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізаціякомплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

Указом Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15»прийнято рішення про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу. При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015року (справа №800/582/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період.

У листі від 13 липня 2018 року № 60-1543/0/2-18 Верховний Суд України констатував: особливий період діє у державі починаючи від 17 березня 2014року, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014. Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Завершення заходів мобілізації не припиняє особливого періоду.

Отже, 26-27.11.2021 року на території країни діяв особливий період.

Перебування ОСОБА_3 26.11.2021 року у звільненні не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адже його було виявлено в стані наркотичного сп`яніння безпосередньо на території військової частини.

Оскільки перебування військовослужбовця на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння є окремим складом адміністративного правопорушення, наявність відпускного квитка не виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 щодо неврегульованості діяльності високомобільної робочої групи «СІГМА» за законодавчому рівні, не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Твердження апелянта про те, що висновки щодо результату огляду на стан сп`яніння зафіксовані з порушенням вимог законодавства, до уваги суду не приймаються, оскільки не спростовують даних, зафіксованих в ньому, які свідчать про перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп`яніння, а саме гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів неускладненої.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, щодо наявності вини в діях правопорушника, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.12.2021 року якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП, звільнений від адміністративної відповідальності за малозначністю, оголошено усне зауваження, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: