Справа № 645/6385/21
Провадження № 3/645/40/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КупАП

-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді водія ТОВ «Імідж авто» мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції м.Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №190068 від 14.09.2021 року ОСОБА_1 , 14 вересня 2021 року, приблизно о 19 годин 10 хвилин, керуючи автомобілем марки «Opel Movano»

номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч, при перестроюванні, не надав переваги у русі транспортному засобу «KIA RIO», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення, чим була заподіяна матеріальна шкода, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник не погодилися з оцінкою його дій працівниками поліції, оскільки в його діях не було порушень так як перед виконанням повороту ліворуч, він заздалегідь перебудувався, включив покажчик лівого повороту, після чого, переконавшись в безпеці свого руху, став виконувати маневр повороту ліворуч. Коли автомобіль ОСОБА_1 виконував маневр повороту ліворуч, водій автомобіля КІА ОСОБА_2 застосувала маневр обгону внаслідок чого настала подія дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти ДТП. З метою повноти та всебічності розгляду справи, перевірки показань учасників ДТП, виникає необхідність оцінки дій учасників ДТП на предмет порушення вимог ПДР України, спеціалістами в області автотехнічних досліджень, у зв`язку з чим просить призначити та провести судову автотехнічну експертизу за такими вихідними даними: 14.09.2021 року, близько 19 годин 10 хвилин, по сухому асфальтному покриттю горизонтального профілю, рухався технічно справний, незавантажений автомобіль Опель р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час руху автомобіль Опель зайняв крайнє ліве положення на смузі руху в його напрямку. Після цього, водій автомобіля Опель переконавшись в безпеці своїх дій, застосував манев повороту ліворуч, бо зустрічних транспортних засобів та транспортних засобів які застосовували маневр обгону, не було. Перед маневром ліворуч водій автомобіля Опель заздалегідь подав сигнал покажчика лівого повороту. Під час виконання маневру повороту ліворуч, водій автомобіля Опель ОСОБА_1 , побачив як на зустрічну смугу руху виїхав попутний автомобіль КІА р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Зрозумівши, що повна зупинка автомобіля Опель, на виниклу небезпеку для руху у вигляді автомобіля КІА, не виключає зіткнення транспортних засобів, водій автомобіля Опель застосував маневр повороту праворуч з метою уникнення контакту автомобіля КІА з місцем водія автомобіля Опель. Однако уникнути зіткнення водій автомобіля Опель не зміг. В результаті автомобіль КІА контактував своєю передньою частиною з лівою боковою частиною автомобіля Опель.

Постановою суду від 15 листопада 2021 року у справі призначено проведення судової автотехнічної експертизи, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України

Як вбачається з висновку експерта №31775/37715 від 21.12.2021 року, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Opel Movano» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до п.п.10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожньо транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «KIA RIO» для водія автомобіля «Opel Movano» ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.4 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водіяавтомобіля «Opel Movano» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «KIA RIO» ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог 12.3 ПДР України. Через недостатність вихідних даних, вирішити про наявність в її діях порушень ПДР не виявилось можливим.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_3 правопорушення було скоєно 22 травня 2020 року, матеріал скерований до суду лише 26 серпня 2020 року на час проведення судового засідання тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

В іншій частині постанова оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2022 року.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко