Номер провадження: 23-з/813/38/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Князюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП (протокол серії ААБ № 305066 від 18.09.2021 року)

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , визнано винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Не погодившись із постановою суду 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить суд постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.01.2022 року апеляційну скаргу Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2021 року скасовано. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.01.2022 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до вимог якої просить суд стягнути з Відділу поліції №5 Одеського управління поліції №1 головного управління НП в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 375 грн, та повернення судового збору у розмірі 454 грн.

ІІІ МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Вивчивши матеріали клопотання, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

КУпАП не врегульовано розподілу судових витрат під час оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, за п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний у місті суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 20 КАСУ, за якими місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того. апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, що питання стягнення завданої шкоди вирішується в порядку та на умовах, передбачених ст. 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

За змістом пункту 4 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає, зокрема, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 3 зазначеного Закону у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються, в тому числі, суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги та моральна шкода.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищих посадових осіб органу державної влади.

Таким чином, законодавством України чітко встановлено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутись до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦПК України має бути звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Зокрема, такої позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 522/1021/16-ц.

З огляду на відсутність норми КУпАП, яка регулює питання та порядок відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу у разі закриття справи про адміністративне правопорушення, суд роз`ясняє право ОСОБА_4 та порядок звернення із відповідним питанням до суду загальної юрисдикції для стягнення відповідних сум.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Отже, вказаною статтею також визначено, що рішення щодо розгляду заяви особи про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, має прийматись в порядку цивільного процесуального законодавства.

Зокрема, такої позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 522/1021/16-ц.

З огляду на відсутність норми КУпАП, яка регулює питання та порядок відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу у разі закриття справи про адміністративне правопорушення, суд роз`ясняє право ОСОБА_1 та порядок звернення із відповідним питанням до суду загальної юрисдикції для стягнення відповідних сум.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк