ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/50/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 10 лютого 2022 р. у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , та його адвоката Скиби В. М. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 06 грудня 2021 р., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В. М. просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства складений протокол та матеріали містять у собі численні порушення, суд при розгляді справи не дотримався в повній мірі норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд невірно надав оцінку доказам у справі та прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки думка працівників поліції не є тою обставиною, що може вказати на керування.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео правопорушення, а є лише частини (уривки), що не відображає реальних обставин, що мали місце під час складання матеріалів, а відео самого порушення взагалі немає. При цьому посилається на те, що зазначений відеозапис не є належним доказом, оскільки дане відео змонтоване працівниками поліції чи іншими особами.

Заслухавши суддю доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Скибу В. Ю., які просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови 01 липня 2021 року о 00 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Острозького водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Kia Ceed», д.н.з. номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу - газоаналізатора «Алкотест 7510» ARMF-0286» (повірка дійсна до 27.08.2021р.), та огляду в КНП ТОМЦСНЗ ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2021 року поліцейським взводу №2 роти №1 УПП в Тернопільській області Бабиним Н. В. щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №993049, згідно якої останній 21 липня 2021 року о 00 год 05 хв. в м. Тернополі по вул. К. Острозького, керуючи транспортним засобом «Kia Ceed», д.н.з. номерний знак НОМЕР_1 , на ділянці дороги, що має дві і більше смуг в одному напрямку, здійснив рух по зустрічній смузі руху дороги, при цьому не пред`явив посвідчення водія транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.а, п. 2.1.г, п. 1.1.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП України.

Дане правопорушення послужило причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Дана обставина також підтверджується рапортом старшого лейтенанта поліції УПП в Тернопільській області Кривка В. О. від 01.07.2021, відповідно до якого 01 липня 2021 року о 00 год 05 хв. під час патрулювання в м. Тернополі по вул. К. Острозького, 21, спільно з поліцейським ОСОБА_2 у складі екіпажу Юпітер-101 було виявлено транспортний засіб «Kia Ceed», д.н.з. номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з порушенням п. 1.1.4, п. 2.1.а, п. 2.1.б, п. 2.1.г ПДР України під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, хитка хода, почервоніння обличчя. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотестер Драгер на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі, на що водій категорично відмовився, після чого намагався втекти з місця події. На гр. ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ №201036 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ВАБ №204414 за ст. 185 КУпАП, протокол АА №017383 про адміністративне затримання та постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №993049.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. п. 6, 7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В ході спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, хитка хода, почервоніння обличчя, тобті ті, які зазначені у п. 3 Інструкції та протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №201036 від 01.07.2021.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Зокрема, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, внаслідок чого поліцейськими відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №201036 від 01.07.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення всупереч доводам апелянта відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також доведена відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Алкотест 7510» № ARMF-0286» (повірка дійсна до 27.08.2021р.), так і в медичному закладі.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Доводи апелянта про те, що зазначений відеозапис не є належним доказом, оскільки він змонтований працівниками поліції чи іншими особами, є голослівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а захисником будь-яких аргументів з цього приводу не наведено.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «Kia Ceed», д.н.з. номерний знак НОМЕР_1 , вважаю безпідставними та такими, що надані з метою уникнення ним адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Так, як вбачається із відеозапису із камер відеореєстрації В.00050/128, на якому зафіксовано, що особи в автомобілі після його зупинки здійснюють дії по переміщенню із водійського на пасажирське місце. Також з даного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 спочатку говорив, що дійсно керував автомобілем, проте, в подальшому змінив свої пояснення.

Крім цього, факт переміщення ОСОБА_1 з водійського сидіння на пасажирське підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зокрема, інспектор взводу 2 роти 1 УПП в Тернопільській області Кривко В. О. повідомив, що він разом із напарником ОСОБА_2 здійснювали патрулювання. Проїжджаючи по вул. Острозького побачили, що їм назустріч рухався по зустрічній смузі автомобіль «Кіа Сід». Розвернувши, свій автомобіль, почали водія наздоганяти. Під`їжджаючи ззаду до автомобіля «Кіа», через заднє скло на світлі фар побачили, що особи міняються місцями, а саме водій пересідає на пасажирське місце. При зупинці він відразу пішов до пасажирської дверки автомобіля «Кіа», де на пасажирському місці вже сидів дійсний водій, який назвався ОСОБА_4 . В останнього під час спілкування були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу передати документи на автомобіль та посвідчення водія він відмовився, почав втікати, проте його було затримано. Водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки та не заходів їхати в медичний заклад.

Аналогічні показання надав поліцейський УПП в Тернопільській області ОСОБА_2 , який пояснив, що він разом із напарником ОСОБА_3 здійснювали патрулювання на вул. Острозького. Навпроти них по зустрічній смузі рухався автомобіль «Кіа Сід». Відповідно вони розвернулися і почали його наздоганяти. Позаду автомобіля «Кіа» у світлі фар було чітко видно, що особи міняються місцями. Інспектор Кривко В. О. відразу підійшов до пасажирської дверки, де вже сидів дійсний водій. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водій документів не мав. Коли він знаходився в службовому автомобілі та оформляв документи, водій ОСОБА_1 почав втікати, проте був затриманий іншими поліцейськими.

Дані обставини також підтверджуються переглянутим відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що, підійшовши до дверей з боку пасажира, поліцейські побачили двох осіб, в тому числі ОСОБА_1 , який знаходився на пасажирському сидінні.

Крім того, факт керування автомобілем «Kia Ceed», д.н.з. номерний знак НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 стверджується постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №993049 від 01 липня 2021 року, яка у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною, штраф був сплачений, про що ОСОБА_1 повідомив в судовому засіданні апеляційного суду.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, інших доказів, які б могли поставити під сумнів рішення суду першої інстанції, не надано.

Відповідно приходжу до остаточного висновку про те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Скиби В. М. - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, скаржником не наведено і апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Скиби В. М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба