Єдиний унікальний номер 372/4541/21
Апеляційне провадження № 33/824/43/2022
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2021 року о 18 год. 10 хв. на автодорозі Київ-Зам`янка Н-01 53 км + 500 м ОСОБА_1 керуючи автомобілем Audi A6 державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , та залишив місце ДТП, до якої він був причетний, чим порушив вимоги пункту 2.10 А Правил дорожнього руху України, скоївши передбачене ст. 122-4 КУпАП правопорушення.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ним погодився та зазначив, що іншого учасника не бачив на місці ДТП.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 3 400 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить постанову Обухівського районного суду Київської області скасувати, а справу направити на новий розгляд до Богуславського районного суду Київської області.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначав пр. наступні обставини, які з його точки зору обумовлюють необхідність скасування постанови Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року:

По-перше: суд першої інстанції виніс оскаржувану постанову в порушення вимог ст. 268 КУпАП і тим самим порушив права ОСОБА_1 , оскільки справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд розглянув справу за його відсутності та відсутності його представника, які попередньо повідомляли суд про неможливість явки у судове засідання.

Апеляційний суд не може погодитись із такою позицією апелянта. З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання, яке було призначено на 25.11.2021 року, ні ОСОБА_1 , ні його представник не з`явилися. При цьому від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яку суд задовольнив, відклав слухання справи та призначив наступне судове засідання на 01.12.2021 року.

В судове засідання, призначене на 9:00 год. 01.12.2021 року ОСОБА_1 та його представник також не з`явилися, жодного документа на підтвердження неможливості прибути у судове засідання не надали. Вже після судового засідання, а саме о 10:32 01.12.2021 року, до суду надійшла заява про перенесення засідання у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 . При цьому до заяви не було надано жодного підтверджуючого документу. Також вона не містила й жодного обґрунтування причин неявки в судове засідання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шапошника Є. В.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 та його представник були належним чином повідомленні про розгляд справи, призначений на 01.12.2021 року, при цьому в судове засідання не з`явилися, доказів наявності поважних причин неявки до суду не представили, суд першої інстанції правомірно розглянув справу за відсутності вищевказаних осіб.

По-друге: апелянт зазначає, що його пояснення, які містяться в матеріалах справи, є неналежним чином викладеними, при цьому його було позбавлено можливості представити до суду докази на уточнення своєї позиції, що на думку ОСОБА_1 є порушенням вимог ст.. 268 КУпАП.

Як було зазначено вище, суд першої інстанції надав стороні можливість з`явитися в судове засідання, жодних перешкод для явки до суду не здійснював, відтак права ОСОБА_1 з цього приводу апеляційний суд вважає непорушеним.

По-третє: апелянт зазначає, що з матеріалів не зрозуміло, коли саме ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП для складення протоколу, до матеріалів справи не долучено жодної фото таблиці, яка б дала можливість визначити де знаходився транспортний засіб ОСОБА_1 , а також, які механічні пошкодження отримав його автомобіль.

Апеляційний суд не приймає такі доводи апелянта, оскільки дана обставина не може стосуватися вирішення питання про наявність чи відсутність того складу адміністративного правопорушення, за яким звинувачується ОСОБА_1 .

По-четверте: апелянт зазначає, що матеріали справи не були оформлені належним чином. Вказує, що вина ОСОБА_1 не була належним чином підтверджена.

При вирішенні справи суд першої інстанції насамперед керувався тим, що обставини залишення місця ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються та підтверджуються поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначив, що після зіткнення проїхав метрів двадцять, зупинився, постояв декілька хвилин, оглянув автомобіль, після чого поїхав далі. За таких умов склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, наявний в діях ОСОБА_1 та підтверджується достатньою кількістю доказів.

В матеріалах справи наявні копії інших матеріалів, оформлених щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення, які не суперечать вищевказаним доказам по даній справі.

Звертає увагу суд і на те, що жодного клопотання щодо неавтентичності вказаних копій до суду також не подавалося.

З огляду на вищевказане, апеляційний суд приходить до висновку, що обставина вчинення правопорушення належним чином підтверджена, а оригінали документів по даній справі не були спростовані апелянтом.

По-п`яте: апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не об`єднав в одне провадження матеріали справи за ст. 122-4 КупАП та за ст. 124 КУпАП, які одночасно перебували на його розгляді.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки незважаючи на наявність у матеріалах справи відомостей щодо існування відносно ОСОБА_1 також і матеріалів за ст. 124 КУпАП, факт перебування таких матеріалів на одночасному розгляді Обухівського районного суду Київської області жодним чином ні матеріали справи, ні надані апелянтом докази не підтверджують. Окрім того, така обставина не може впливати на законність рішення суду першої інстанції по суті даної справи.

По-шосте: апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про направлення справи на розгляд до іншого суду за місцем проживання ОСОБА_1 .

Зазначене твердження апелянта не відповідає дійсності, оскільки таке клопотання було вирішено судом першої інстанції, про що прямо зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника. Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення. Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, справи даної категорії можуть розглядатися як за місцем вчинення правопорушення, так і за місцем обліку транспортних засобів або за місце проживання порушника. Таким чином, розгляд справи за місцем вчинення правопорушення відповідає положенням Закону і не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку про те, що ті доводи, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу, не є належними та не можуть бути прийняті судом.

При вирішенні справи апеляційний суд також звертає увагу і на те, що в своїй скарзі апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд до іншого суду першої інстанції. В той же час, у відповідності до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких умов, право на скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у апеляційного суду відсутнє, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні скарги.

Зважаючи на вищевикладене, на підставі досліджених матеріалів справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив справу на підставі належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, обставин, які б спростовували висновки суду першої інстанції в ході апеляційного розгляду не встановлено, відтак підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба