ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2022 Справа №607/800/22

Провадження №3/607/463/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця,

за ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, несвоєчасно (19.11.2021) подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року, граничний термін подачі якого минув 09.11.2021, чим порушила вимоги пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 та п.51.1 ст.51, пп. «б» 176.2 п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причину неявки не повідомила. Із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав,

За наведеного та враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.163-4 КУпАП неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення №7/19-00-24-04 від 12.01.2022, складеного у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та, де викладені обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення; акті від 12.01.2022 №95/19-00-24-04/ про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІІ квартал 2021 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); довідці заступника начальника ГУ ДПС у Тернопільській області ДПС України Якимчука П. №104/6/19-00-24-04/297 від 06.01.2022, згідно якої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.03.2004 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області як фізична особа-підприємець. Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Будь-яких даних про те, що акт про результати перевірки ОСОБА_1 від 12.01.2022 №95/19-00-24-04/ НОМЕР_1 скасований у встановленому законом порядку в матеріалах справи не має, а тому такий є належним, допустимим доказом при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, має юридичну силу, встановлює відповідні факти вчинення порушень.

Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-4 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 , як ФОП, своїми діями порушила вимоги пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 та п.51.1 ст.51, пп. «б» 176.2 п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а відтак вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги характер вчиненого нею правопорушення, яке хоча формально й містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення письмові пояснення ОСОБА_1 про причини невчасного подання звіту, вважаю можливим, у зв`язку з малозначністю даного правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-4 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук