Справа № 159/4587/21 Провадження №33/802/162/22 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Чауса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Чауса Сергія Володимировича на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Лановецьким РВ УМВС України в Тернопільській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та, на підставі ст.36 КпАП України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 492 (чотириста дев`яносто дві) гривні 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.08.2021 року о 12 годині 10 хвилин, в місті Ковелі по вулиці Варшавській, керував транспортним засобом марки «OPEL MOVANO», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився технічним приладом «Алкофор 505» № 14517 в присутності двох свідків. Проба позитивна 2,033%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього рух України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім цього, ОСОБА_1 08.08.2021 року о 13 годині 25 хвилин на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 438 км., керував транспортним засобом марки «OPEL MOVANO», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST № 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.85).

Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Чаус С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що було порушено вимоги чинного законодавства при складанні адміністративних матеріалів та розгляду адміністративної справи. Вказує, що працівниками поліції для встановлення ступені алкогольного сп`яніння використовувався газоаналізатор Алкофор505, підтверджуючих документів що прилад такої марки і такого виробника відповідає технічним умовам до матеріали справи не долучено. З ініціативи суду до матеріалів справи долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки 12-01/5257 сертифікат калібрування алкотестера від 27.08.2020 року, хоча це не є неприпустимим, оскільки суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, так як у цьому випадку суд перебрав на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Щодо долучених до справи письмових пояснень свідків, то їх не можна рахувати належними та допустимими доказами, оскільки свідків не було попереджено про кримінальну відповідальність. Що стосується відеозапису із нагрудних бодікамер, то дані відео не є безперервними, а складаються з декількох окремих частин, що є порушенням і не можуть бути належним доказом вини ОСОБА_1 (а.с.91-97).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цих адміністративних проступків доводиться:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104052 від 08.08.2021 року (а.с.1);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2);

-розпискою ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом до повного витверезення від 08.08.2021 року (а.с.3);

-рапортом поліцейського від 08.08.2021 року (а.с.4);

-відеозаписом на оптичному носії із нагрудної камери працівника поліції (а.с.6).

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483732 від 08.08.2021 року (а.с.43);

-роздруківкою приладу «Алкофор 505» від 08.08.2021 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 2.033% (а.с.44);

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, скаредного в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3)

-відеозаписом на оптичному носії із нагрудної камери працівника поліції (а.с.47).

Згідно довідки Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 08.08.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався (а.с.48).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Доводи, на які посилається апелянт, не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної, та не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 визнав свою вину як під час складення протоколів про адміністративні правопорушення, що засвідчив власним підписом у письмових поясненнях так і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Чауса Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук