Справа № 357/599/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2022 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Київського обласного управління ДВБ НП України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, працюючого до звільнення поліцейським взводу № 3 роти № 1 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області - Шлапацького О.В.,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), а також рішень НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами) та від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), після припинення виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 28.05.2021 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2020 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави після звільнення за 2020 рік, оскільки після повернення з зони бойових дій має ускладнення по здоров`ю, між іншим має знижену довгострокову пам`ять, та додав до матеріалів справи медичний висновок та свідоцтво про хворобу, а також додав посвідчення учасника бойових дій.

Прокурор Шлапацький О.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав можливим застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того прокурор додав до матеріалів справи письмовий висновок щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та доводи прокурора, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - НПУ) № 84 о/с від 12.02.2018, ОСОБА_1 призначено поліцейським взводу № 3 роти № 1 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області.

Згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 25 о/с від 31.01.2020, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу № 3 роти № 1 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області звільнено зі служби в поліції, з 31.01.2020, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини 1 статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 частиною 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені Декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Згідно з абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 №1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 форми декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті НАЗК через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненим з поліції, був зобов`язаний у наступному році, після припинення діяльності, подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто подати декларацію за 2020 рік у 2021 році.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua) декларацію після звільнення за 2020 рік, ОСОБА_1 подав лише 28.05.2021 о 10 год. 47 хв., тобто не своєчасно без поважних причин.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи позицію прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не своєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, встановлена показами в суді особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, № 2/2022 від 06.01.2022, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, витягом з Наказу №84 о/с від 12.12.2018, витягом з Наказу №402 о/с від 06.08.2018, витягом з Наказу №25 о/с від 31.01.2020, копією рапорту ОСОБА_1 , копією рекомендацій, розпискою ОСОБА_1 , витягом з інформації про здійснення остаточних розрахунків з ОСОБА_1 , витягом за результатами пошуку-17, роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій, положенням №765 від 31.07.2019.

Отже, за наведених обставин, суддя вважає визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, пом`якшуючою відповідальність обставиною суддя визнає визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді мінімального штрафу, тому суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суддя приходить до висновку про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки останній є учасником бойових дій.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна