ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 Справа №607/17200/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю захисника адвоката Сагайдак В.В., -

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2021 року о 22 год. 50 хв. в смт. В.Березовиця по вул. Микулинецька, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 №ARBF-0422 (повірка чинна до 26 травня 2022 року) та огляду в КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР, водій відмовився.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адресовано до суду письмові пояснення, в яких зазначено про те, що із протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується, вважає обвинувачення безпідставним, обставини справи, викладені в протоколі такими, що не відповідають дійсності з наступних підстав. Протокол заповнено нерозбірливим почерком. В матеріалах справи відсутні належні, необхідні, достатні та достовірні докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем та відмови пройти огляд на стан сп`яніння, тому відсутня об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона інкримінованого правопорушення. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним доказом у даній справі, оскільки ним не було зафіксовано будь яких його дій чи бездіяльності щодо порушення ПДР та ч.1 ст.130 КУпАП, він містить послідовність складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Сагайдак В.В. адресовано до суду письмові пояснення, в яких зазначено про те, що ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується, вважає обвинувачення безпідставним, обставини справи, викладені в протоколі такими, що не відповідають дійсності. Протокол заповнено нерозбірливим почерком. В матеріалах справи відсутні належні, необхідні, достатні та достовірні докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем та відмови пройти огляд на стан сп`яніння, тому відсутня об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона інкримінованого правопорушення. Акцентовано на тому, що ОСОБА_1 , як водієві не вручалось письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Поряд з наведеним, не було роз`яснено останньому належним чином його права.

Стосовно відеозапису зазначено про те, що безперервність відео зйомки порушена, оскільки відсутні докази руху транспортного засобу, та у який спосіб інспектором поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Вважає, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи є недопустимим доказом, тому що надані поліцейським матеріали відеозапису на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст.99 КАС України. З точки зору адвоката Сагайдак В.В. наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів вчинення адвокатом Пельц Я.З., як водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник адвокат Сагайдак В.В. в судовому засіданні щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП заперечив, просив провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення. На підтвердження факту недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.2 ст.122 КУпАП надано суду копію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2022 року.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2021 року серії ААБ №306210 відносно ОСОБА_1 ; відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 20 вересня 2021 року о 23 год. 00 хв. щодо ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3177, що чинне до 26 травня 2022 року; рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Бойко К.

Згідно відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських, що долучений до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного порушення, вбачається, що на момент спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля, двигун якого приведено у дію, при цьому не висловлює жодних заперечень щодо керування транспортним засобом, а працівником поліції при виявленні у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Крім того, варто зазначити, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції, який вбачав порушення останнім Правил дорожнього руху України. Незважаючи на те, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, яке стало підставою для зупинки його транспортного засобу, скасовано, вважаю, що вказаний факт не виключає відповідальності ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П.П. Гуменний