ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №: 653/2947/21 Головуючий в І інстанції: Ковальчук Н.В.
Провадження №33/819/80/22 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2022 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В. за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 30.08.2021 року о 16:39 год. на польовій дорозі смт Партизани Петрівка, керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху та при повороті ліворуч здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, 20 січня 2022 року засобами поштового зв?язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просив скасувати постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки матеріали провадження не містять жодних об?єктивних доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини, а саме: швидкість руху обох транспортних засобів на схемі місця ДТП не позначено, експертиза в справі не проводилася, поза увагою залишився той факт, що місцем зіткнення була польова дорога, будь які дорожні знаки відсутні, також зазначає, що було складено два ідентичні протоколи. Вказує, що його винуватість у скоєнні ДТП не підтверджена ніякими доказами, а тому суд допустив однобічність та неповноту дослідження всіх обставин справи та постановив невмотивоване належним чином судове рішення.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що пропустив його з поважних причин, оскільки копію постанови отримав 11 січня 2022 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

З огляду на матеріали справи, її розгляд відбувся 18 листопада 2021 року з проголошенням постанови, копію якої ОСОБА_1 надіслано судом 20 грудня 2021 року та вручено засобами поштового зв`язку 11 січня 2022 року (а.с. 83, 85).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено надану скаржником інформацію щодо дати отримання ним копії постанови суду, а апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання копії 20 січня 2022 року, причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року№ 1306 (далі Правила) під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 Правил передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З огляду на матеріали справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2021 року серії ААБ № 249294 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не обрав безпечної швидкості руху, та здійснив зіткнення з іншим автомобілем, у результаті чого транспортні засоби пошкоджено;

поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , в тому числі наданими в суді першої інстанції про те, що 30 серпня 2021 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 21114, їхав в сторону с. Петрівка та, приймаючи положення ближче до правої сторони дороги, здійснював поворот направо. Побачивши перед собою інший транспортний засіб ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_1 намагався загальмувати та вивернути ще правіше, однак уникнути зіткнення не вдалося. Також зазанчив, що гальма на його автомобілі у робочому стані, удар зафіксовано ближче до сторони дороги, по якій він рухався, що відображено на схемі ДТП. ОСОБА_1 їхав ближче до лівої сторони дороги, тоді як зобов`язаний був прийняти положення праворуч, однак почав вивертати вправо тільки після зіткнення. На його думку, на тій дорозі могли проїхати два автомобілі;

копією схеми огляду місця ДТП, доданою до протоколу, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, із якої вбачається, що ширина ґрунтової дороги, по якій рухався транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 становить 5,90 м, зіткнення сталось на відстані 1,2 м з краю дороги на стороні транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення так і під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції вину не визнав та пояснив, що поворот ліворуч здійснював з дотриманням Правил, швидкості не перевищував. Також зазначив, що дорога, на яку він повертав звужувалась, її ширина була приблизно 3 метри і по ній могла проїхати лише одна машина.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції визнав протокол про адміністративне правопорушення належним доказом, який підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вину у його вчиненні, зважаючи на те, що викладені в протоколі обставини підтверджені зібраними в справі доказами, які в процесі судового розгляду не спростовані.

ОСОБА_1 доказів на спростування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин не надав.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, з огляду на те, що останній, маючи намір здійснити поворот, мав би обрати безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, зокрема, звуження дороги, на яку він збирався повертати, яка б дала змогу зреагувати на появу перед ним іншого транспортного засобу та вжити заходів для відвернення зіткнення.

Апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, як це передбачено статтею 294 КУпАП, вважає, що викладені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи об`єктивних доказів у підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, щодо швидкості руху транспортних засобів, яка на схемі місця ДТП не відображена, місця ДТП, відсутність дорожніх знаків, суд до уваги не приймає, враховуючи об`єктивну сторону вчиненого ним діяння.

Так, пунктами 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху не встановлена відповідальність за порушення швидкості руху, а встановлено обов`язок водія навіть в межах дозволеної швидкості руху, обирати, з урахуванням дорожньої обстановки, таку швидкість, яка забезпечить постійний контроль його руху та безпечне керування.

Отже, ОСОБА_1 в умовах наведеної дорожньої обстановки та враховуючи ширину дороги, по якій він рухався 5,9 м, мав можливість обрати таку швидкість, яка б забезпечила безпечний боковий інтервал для безперешкодного роз`їзду з ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , таку швидкість не обрав, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не вжив, що за наслідком таких дій й спричинило пошкодження транспортних засобів.

Заперечуючи викладені в схемі місця ДТП обставини ОСОБА_1 під час її складення та ознайомлення під підпис на місці ДТП відповідних зауважень не робив, а в суді апеляційної інстанції обґрунтованих доводів та належних доказів у їх підтвердження як щодо неможливості зазначення таких зауважень, так і щодо невідповідності викладених в схемі відомостей не навів та не надав.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано положення КУпАП, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л. В. Пузанова