Дзержинський міський суд Донецької області
постанова

11 лютого 2022 року м. Торецьк Справа №225/964/22

Провадження №3-зв/225/1/2022

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Геря О.Г., розглянувши заяву судді Мигалевича Валерія Володимировича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

До Дзержинського міського суду Донецької області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення (ЄУН 225/946/22, провадження №3/225/252/2022) відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ від 10.02.2022 року зазначена справа передана на розгляд судді Мигалевичу В.В.

11.02.2022 року від вказаного судді надійшла заява про самовідвід від розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, вказуючи, що особа, відносно якої складений зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, є діючою присяжною Дзержинського міського суду Донецької області та приймає участь у вирішенні окремих категорій справ, в тому числі і під головуванням судді Мигалевича В.В. (ЄУН 225/2376/21), а тому розгляд дійсної справи під його головуванням може викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про самовідвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість, яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію та застосувати норми КПК України.

Згідно з ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» та «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лауко проти Словаччини» Європейський суд наголосив, що будь-який служитель, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

При розгляді заяви про самовідвід встановлено обставини, які можуть об`єктивно вказувати на можливу упередженість судді, оскільки при розгляді справи з постановленням у ній будь-якого за юридичною природою процесуального рішення можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді, а також можуть створити внутрішнє переконання про розгляд справи неупередженим судом.

З метою недопущення сумніву в неупередженості судді, у зв`язку із недопущенням у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст.ст.48, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.246 КУпАП, суддя

постановив:

Заяву судді Мигалевича Валерія Володимировича про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП України (ЄУН 225/946/22, провадження №3/225/252/2022) - передати до канцелярії Дзержинського міського суду Донецької області для її повторного автоматичного перерозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Г. Геря