ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7573/21
Провадження № 3/210/224/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

"02" лютого 2022 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. розглянув матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює УП «Спецконтакт»,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2021 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Скотар Р.Є. надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 271107 складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладено наступні обставини. 10.12.2021 року о 23 год.58 хвил. в м. Кривий Ріг по проспекту Гагаріна 22 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода тур» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора « Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав письмові пояснення та заяву про розгляд адміністративної справи без його участі.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив,вину не визнає, оскільки не керував автомобілем у стані сп`яніння. 10.12.2021 року приблизно о 21.00 год., керуючи автомобілем Шкода Октавія реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по пр. Гагаріна та зупинився навпроти буд. 25 вказаного проспекту, щоб купити суші.До цього часу жодних алкогольних напоїв не вживав. Коли вийшов з автомобіля та направився до суші-кафе, зустрів свого товариша з яким потім посиділи в кафе Лама рум. Після чого повернувся до свого автомобіля, сів на місце водія з метою підзарядити мобільний телефон та викликав таксі. Двигун не вмикав.В цей час побачив що позаду зупинився автомобіль патрульної поліції. З нього вийшли двоє поліцейських та підійшли до автомобіля. В свою чергу ОСОБА_1 повідомив, що нікуди не їде, чекає таксі. Поліцейські почали вимагати проходження огляду на вживання алкоголю, мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 є водієм. Відмовився проходити огляд, так як фактично не керував автомобілем і не збирався. Після цього надали підписати протокол про адміністративне правопорушення, яке виразилося у відмові від проходження огляду.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Чеботар С.О.. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні, в якому зазначив, що ОСОБА_1 10.12.2021 рокуо 23 год.58 хвил. не керував автомобілем, транспортний засіб під його керуванням не рухався.На момент, як до нього звернулись працівники поліції він сидів в салоні свого автомобіля з відчиненими водійськими дверцятами. Автомобіль знаходився з вимкненим двигуном у нерухомому стані, так як ОСОБА_1 чекав таксі. Відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не має доказів зупинення автомобіля, який рухався. У зв`язку з чим просив суд закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи та переглянуто в судовому засіданні при розгляді справи, момент зупинки Шкода тур» д.н.з. НОМЕР_1 автомобілю відсутній, доказів того, що ОСОБА_1 10.12.2021 року о 23 год.58 хвил. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, з вказаного диску з відеозаписами вбачається, що відеозйомка постійно переривалася та відеореєстратор працівниками поліції періодично виключається та включається.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, судом встановлено, що відеозаписи не містять доказів зупинки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Шкода тур» д.н.з. НОМЕР_1 10.12.2021 року о 23 год.58 хвил.

Крім цього, суд, звертає увагу на наступні обставини.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд визнає неналежними доказами, оскільки вони складені шляхом внесення в заздалегідь виготовлений машинописний текст бланку рукописної інформації, що є неприпустимим порушенням, мають однаковий зміст, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, пояснення вказаних свідків не містять інформації щодо документів на підставі яких працівники поліції встановили особи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В поясненнях даних свідків відсутня інформація щодо того чи були вони свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Шкода тур» д.н.з. НОМЕР_1 10.12.2021 року о 23 год.58 хвил.

Також, суд критично оцінює, як доказ рапорт поліцейського, оскільки не має чіткого зазначення причини зупинки автомобіля «Шкода тур» д.н.з. НОМЕР_1 , проте вичерпний перелік підстав за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби передбачено ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», що також викликає сумнів законності вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як водія автомобіля.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що в розумінні вимог п.1.10 ПДР ОСОБА_1 був водієм автомобіля, через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже дії працівників патрульної поліції викликають сумнів щодо законності вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як водія автомобіля.

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь-якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є недоведеним.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар