ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1423/22
провадження № 3/753/1323/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2022 р. приблизно о 17-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з мамою в ході якої виражався нецензурними словами та вдарив по обличчю, своїми діями вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного характеру, чим скоїв правопорушення передбачене частиною 2 статті 173-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв з приводу участі у розгляді справи до суду не надав.

Відповідно до статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КпАП України) справа про адміністративне правопорушення розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а статтею 38 цього Кодексу встановлено, що стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Події, які є предметом розгляду даної справи, відбулися 17 січня 2022 р., а відтак відкладення розгляду справи призведе до порушення вищенаведених вимог КпАП України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї.

Так, згідно з диспозицією частини 1 статті 173-2 КпАП України вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною другою цієї норми встановлена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Винність ОСОБА_1 у домашньому насильстві відносно матері доводиться протоколом серії ВАБ № 453878 від 17.01.2022 та заявою потерпілої ОСОБА_2 , у якій викладені обставини вчинення її сином дій психологічного та фізичного характеру.

Дільничний офіцер поліції кваліфікував дії ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 КпАП України виходячи з того, що його протягом року було піддано адміністративному стягненню за домашнє насильство, дана кваліфікуюча ознака знайшла своє підтвердження в суді відповідно до постанови від 23.12.2021 ухваленої суддею Щасною Т. В.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 червня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, вчинення домашнього насильства щодо матері, відсутність пом`якшуючих його відповідальність обставин та систематичність вчинення таких дій, суд вбачає підстави для накладення на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, встановленому для даного виду правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 173-2, статтями 7, 8, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: