ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5073/21

провадження № 3/0285/93/22

17 лютого 2022 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

з участю секретаря Клечковської М. М.,

захисника особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 20.09.2021 о 10 год. 55 хв. в с. Марушівка Новоград-Волинського району, керував транспортним засобом Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом спеціального технічного засобу алкотестеру Драгер 6810. З останнього слідує, що в крові ОСОБА_2 виявлено 2,06 % проміле алкоголю при допустимій нормі 0,2 % проміле.

В судовому засіданні захисник Кобрина Н. В. пояснила, що ОСОБА_2 вину не визнає. Працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння. У зазначений у протоколі день та час ОСОБА_2 не керував авто. Працівники поліції не зупиняли їх, вони самі зупинились на узбіччі. Поліцейські підійшли і при розмові запитали, чий автомобіль, на що ОСОБА_2 надав їм всі документи. До протоколу не надано жодних доказів про те, що за кермом був саме ОСОБА_2 . Підписав протокол та написав розписку, бо працівники поліції заблокували його автомобіль та не відпускали.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення захисника, пояснив, що попросив у сусіда ОСОБА_2 відвезти його на своєму автомобілі у справах, на що той погодився, але за кермо не сів, оскільки був випивший. За кермом знаходився саме він, а не ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху (далі ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Інструкцією визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №002160 від 20.09.2021;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Драгер 6810 з результатом самого тесту від 20.09.2021, який було проведено цього ж дня та складено відповідно до Інструкції.

відеозаписом проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , який працівниками поліції проводився на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України "По національну поліцію" та відповідає вимогам ст.251 КУпАП. З останньоговидно, що під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 погодився з результатом тесту, при оголошенні змісту протоколу не заперечував обставини, викладені у ньому, і жодних заяв чи клопотань, зокрема про допит свідка, не заявляв.

Вважаю відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 №1026.

Цей відеозапис утворює в своїй послідовності загальну картину перебігу подій, її відповідних учасників, опосередковано підтверджує зовнішні ознаки стану перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час згаданих подій, та, якзазначалось вище, фактичне визнання нимфакту керування автомобілем в стані сп`яніння 20.09.2021.

І протокол про адміністративне правопорушення, і висновок підписані ОСОБА_2 особисто без яких-небудь зауважень чи клопотань.

В свою чергу, посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_2 не перебував за кермом, керувала автомобілем інша особа, є сумнівними в їх достовірності та не підтверджені відповідними матеріалам справи.

Також критично оцінюю і пояснення свідка, є підстави вважати, що він має на меті сприяти уникненню ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності. При цьому, беру до уваги, що матеріали справи не мають вказівок про присутність водія ОСОБА_3 (допитаного судом свідка) на час події.

Згідно із п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порушень поліцейським принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративного протоколу встановлено не було.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив п. 2.9. «а» ПДР, згідно із яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що працівниками патрульної поліції вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку були виконані.

Посилання захисника на окремі процедурні порушення при складанні адміністративного протоколу не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В підсилення своєї правової позиції, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в протоколі, стороною захисту наведено не було.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 ,за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, враховую всі обставини справи в їх сукупності, особу ОСОБА_2 та вважаю, що на нього слід накласти стягнення в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 496,20грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин