Справа № 450/75/22 Провадження № 3/450/2/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є. О., розглянувши в м. Пустомити справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , гр. України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директор ПП «Спартак Електро»

за ч. 3 ст. 41 КУпАП

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ЛВ 12672/400/АВ/П/ПТ від 23.12.2021 року складеного головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Львові Меленюк Г.С., ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що основним видом господарської діяльності Приватного підприємства «СПАРК ЕЛЕКТРО», керівником якого є ОСОБА_1 , є електромонтажні роботи, однак, при цьому, у підприємстві офіційно не працевлаштовано жодного працівника (в тому числі жодного електромонтера), до посадових обов`язків яких належало б виконання трудової функції для забезпечення реалізації та виконання основного виду господарської діяльності.

Так, для забезпечення реалізації господарської діяльності ПП " ОСОБА_2 ", ОСОБА_1 , як керівник цього підприємства, заявкою датованою 14.05.2021 за №011/25 звернувся до директора СО «ЛЬВІВЕНЕРГОАВТОТРАНС» ОСОБА_3 з проханням (зазначеному у множині «просимо/ незважаючи на те, що у ПП "СПАРК ЕЛЕКТРО" ОСОБА_1 працевлаштований лише сам особисто - в одній особі) виділити краново-бурильну установку, терміном на 1 робочий день 14.05.2021 для виконання робіт по встановленню опор за адресою с. Підберізці Пустомитівського району, Львівської області. Для виконання робіт по встановленню опор є необхідність в залучені працівників. Однак на питання хто мав виконувати ці роботи по встановленню опор, у ході проведення заходу державного контролю.?

При цьому, під час виконання роботи по демонтажу та встановленню опор, ініціатором якої був ОСОБА_1 (про що свідчить подана 14.05.2021 від його імені заявка), тобто під час виконання робіт з підвищеною небезпекою поблизу мийки самообслуговування «Lux Wash» (яка знаходиться за адресою с. Підберізці вул. Червоної Калини, 91) ОСОБА_1 залучено до виконання вказаної роботи працівника ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який 14.05.2021 близько 9 год. 30 хв. отримав удар електричним струмом, в результаті чого загинув. При настанні нещасного випадку з смертельним наслідком, що трапився з ОСОБА_4 , був особисто присутній директор ПП "СПАРК ЕЛЕКТРО" ОСОБА_1 , який викликав швидку допомогу.

За результатом аналізу наданих у ході проведення заходу державного контролю документі встановлено, що ОСОБА_4 був допущений ОСОБА_1 до вищеописаної роботи підвищеної небезпеки без укладення трудового договору, оформленого наказом розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету міністрів України від 17.06.2015 № 413.

В судове засідання з`явився адвокат ОСОБА_1 Іськів І.З., подав клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 статті 41 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано прізвище потерпілого, однак відомості про нього у протоколі відсутні.

При цьому на підтвердження факту допущення ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_4 без оформлення трудового договору до матеріалів справи не долучено жодного доказу. Усі обвинувачення головного державного інспектора Меленюк Г.С. ґрунтуються лише на заяві ОСОБА_5 , що є заінтересованою особою у справі, оскільки є братом потерпілого. Однак, при цьому, відомості про ОСОБА_5 також відсутні у протоколі. Окрім того, не відібрано пояснень жодних свідків та не долучено їх до матеріалів справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 законодавства про працю. Уповноваженою на складання протоколу особою при оформленні матеріалів не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного необхідно відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відтак з наведеного вище вбачається, що в порушення вимог ст.ст. 251, 255 КУпАП до справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, не долучено доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення чи акті перевірки, а саме доказів перебування ОСОБА_4 у фактичних трудових правовідносинах з Приватним підприємством «СПАРК ЕЛЕКТРО», керівником якого є ОСОБА_1 , а відтак матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Також у даному випадку відсутній причинний зв`язок між об`єктивною стороною правопорушення та будь-якими діями ОСОБА_1 .

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

При вирішенні адміністративних матеріалів суд керується положеннями статті 1 КЗпПУ, якою Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників.

Характерними ознаками трудових відносин є:

-систематична виплата зарплати за процес праці (а не її результат);

-підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

-виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 р. N 327;

-обов`язок роботодавця надати робоче місце;

-дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо (ОСОБА4 від 23.05.2017 р. N 10620/0/2-17/13).

При складенні протоколу про адміністративні правопорушення інспектором не встановлені, отже, не враховані важливі обставини, які виключають існування трудових відносин і, як наслідок, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями частини 3 статті 41 КУпАП.

В порушення вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектором праці в протоколі взагалі не вказано до якої саме роботи, було допущено ОСОБА_4 та/чи за якою посадою та яку трудову функцію останній виконував.

Крім того, відповідно до положень пункту 8 Порядку, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Як убачається із направлення на проведення інспекційного відвідування від 26.06.2018 року, складеного Управлінням Держпраці, останнім відповідно до наказу вирішено направити на проведення інспекційного відвідування до ОСОБА_1 з метою перевірки додержання законодавства про працю, такого направлення на проведення інспекційного відвідування, яке б кореспондувалося, як особі/об`єкту відвідування, Управлінням Держпраці йому не надсилалося і ним відповідно не отримувалося.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (СASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їх власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, іпіег аііа, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип «належного урядування» покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Аvsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. У відповідності до п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що порушення було виявлене 23.12.2021 під час проведення перевірки а вчинене 14.05.2021 року, того ж дня було і складено протокол у відношенні ОСОБА_1 . Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст.38 КУпАП на час розгляду справи - сплинув.

Однак зі змісту п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

В даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений за ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки належними, достовірними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами не доведено вчинення ним дій, спрямованих на фактичне допущення працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Керуючись ст. 247 п.1, 266, 284, 287 КУпАП,

постановив:

провадження у справі № 450/75/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів