ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/247/22 Справа № 216/4895/21 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, який є фізичною особою - підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20 липня 2021 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю у Криворізькому регіоні управління з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 фактично допущено до виконання робіт 13 осіб без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу і порядку, встановленому КМУ, чим порушив вимоги ч.ч.1,2 ст. 21, ч.1,4 ст. 24, ч.ч.1,2 ст. 26 КЗпП України та постанови КМУ № 413 від 17.06.2015, допустивши порушення вимог ч.3 ст. 41 КУпАП.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постановою від 13 жовтня 2021 року про виправлення описки у постанові судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 жовтня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки вперше з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся своєчасно, однак не до Дніпровського апеляційного суду, а до Третього апеляційного адміністративного суду, також просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та закрити провадження у справі.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, так як щодо нього застосоване подвійне притягнення особи до відповідальності за одне й те саме правопорушення, що є неможливим та суперечить принципу non bis in idem.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду щодо фактичного допуску до виконання робіт 13 осіб без укладання трудового договору ОСОБА_2 належним чином обґрунтовані та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, було притягнуто до відповідальності відповідно до вимог ст. 265 КЗпП України, а відтак повторне її притягнення за аналогічне правопорушення на підставі ч. 3 ст. 41 КУпАП суперечить правовій позиції, викладеній у Постанові ВС у справі №260/1743/19 апеляційний суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Разом з тим, інспектором праці було складено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю відповідно до ст.259 КЗпП України, і таке в розумінні ст. 265 КЗпП України не є стягненням, оскільки законодавцем чітко визначено, що фізичні та юридичні особи несуть відповідальність за порушення законодавства про працю лише у виді штрафу (ст. 265 КЗпП України).

Крім того, обставини справи №260/1743/19 є відмінними від суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_2 . Так, у справі№260/1743/19 фізична-особа підприємець оскаржувала накладення адміністративного стягнення за ст. 265 КЗпП України. У цій справі ОСОБА_2 було визнано винним за ч. 3 ст. 41 КУпАП України та відомостей до суду апеляційної інстанції про притягнення до відповідальності за ст. 265 КЗпП України із накладенням штрафу, - не було надано.

Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (зі змінами та доповненнями), передбачено винесення постанови про накладення штрафу та порядок розгляду справи про притягнення до відповідальності за ст. 265 КЗпП України, що не був застосований до ОСОБА_2 та є відмінним від порядку притягнення до відповідальності, передбаченого КУпАП.

Враховуючи наведене вище, у апеляційного суду відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із повторним притягненням ОСОБА_2 до відповідальності за аналогічне правопорушення, із врахуванням того, що такий вид стягнення як штраф на підставі ст. 265 КЗпП України до нього застосований не був.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , строк апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко