Справа № 439/1913/21
Провадження № 3/439/21/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

31 січня 2022 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ за № 789243 від 05 листопада 2021 року, 11 листопада 2021 року близько 15 години 06 хвилин, ОСОБА_1 , перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: Львівська область, вул. І. Франка, 11, із відсутністю сертифіката про вакцинацію або негативного результату тестування методом полімеразної ланцюгової реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що його не запитували сертифікат про вакцинацію під час відвідування магазину.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судді надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ за № 789243 від 05 листопада 2021 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_2 .

Дослідивши докази по справі, суддя приходить до переконання щодо відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною, тому вимагає обов`язкового наведення конкретного нормативно правового акту, який визначає форму дозволеної або забороненої поведінки суб`єкта, що вчиняє діяння. Як наслідок, недотримання імперативних положень таких нормативно правових актів, становить склад відповідного адміністративного правопорушення, яким у даному випадку виступає частина 1 статті 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 789243 від 05 листопада 2021 року зазначено підпункт 10 пункту 3 Постанови Кабінету міністрів України за № 1236 від 09 грудня 2021 року, вимоги якого своїми діями не виконав ОСОБА_1 .

Однак суддя наголошує, що підзаконний нормативно-правовий акт Постанова Кабінету міністрів України № 1236 прийнятий 09 грудня 2020 року та на момент перебігу описаної події адміністративного правопорушення, підлягав застосуванню в редакції від 26 жовтня 2021 року. Більше того, у вищевказаному підзаконному нормативно-правовому акті підпункт 10 пункту 3 виключено на підставі Постанови Кабінету міністрів України за № 583 від 02 червня 2021 року.

Проаналізувавши зміст поставленого у вину ОСОБА_1 правопорушення, суддя приходить до переконання, що органом Національної поліції України поставлено у вину останнього порушення підпункту 4 пункту 35 Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у редакції від 26 жовтня 2021 року, які своїми діями не виконав ОСОБА_1 .

Об`єктивна сторона, поставленого у вину ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення змістовно становить собою: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас вищевказаним підзаконним-нормативно правовим актом встановлено, що на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється проведення окремих видів господарської діяльності.

Встановлені обмеження не застосовуються у випадку експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу, ринку), або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, міжнародного, внутрішнього сертифіката або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою однодозної вакцини або двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби (абзац 2 пункту 35 Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у редакції від 08 листопада 2021 року).

У свою чергу підпунктом 4 пункту 35 Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у редакції від 26 жовтня 2021 року, передбачено винятки застосування обмежень, зокрема: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які торгують товарами на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами гігієни та побутовою хімією, засобами зв`язку, друкованими засобами масової інформації, ветеринарними препаратами, кормами, насінням і садивним матеріалом (квітами, рослинами), добривами, засобами захисту рослин, без обмеження доступу відвідувачів до інших товарів, представлених в асортименті зазначених суб`єктів господарювання.

Системний аналіз змісту Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у редакції від 26 жовтня 2021 року, в підпункті 4 пункту 35, дає можливість прийти до переконання, що обмеження в цій частині застосовується лише відносно суб`єктів господарювання щодо приймання відвідувачів.

Як вбачається із доказів по справі та пояснень ОСОБА_1 , останній не є суб`єктом господарювання, а лише є відвідувачем закладу, який проводить торгівельну діяльність.

Тобто на ОСОБА_1 як на фізичну особу не застосовуються обмеження, передбачені підпунктом 4 пункту 35 Постанови Кабінету міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, у редакції від 26 жовтня 2021 року.

Жодних доказів, які підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 інших порушень правил запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб судді не надано.

Відтак приходжу до переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю доказів, які підтверджують вчинення останньою адміністративного правопорушення.

За правилами статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 247, пунктом 1 статті 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук