33/804/80/22
241/1572/21

33/804/80/22
241/1572/201
Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
08 лютого 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Дурнас О.М., захисника Лошакова Є.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лошакова Є.М. на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
З постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року вбачається, що 27.09.2021 року о 00 годині 05 хвилин на автодорозі Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ, 619 км + 800 м. Мангушський район, Донецька область ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 5231, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у Центральній районній лікарні смт Мангуш лікарем ОСОБА_2 , результат 1,83%0, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник Лошаков Є.М. просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції відійшов від принципу повного та всебічного з`ясування обставин справи, застосувавши шаблонний підхід до адміністративного провадження, що свідчить про необ`єктивний розгляд адміністративної справи.
Вказує, що ОСОБА_1 26.09.2021 о 22:30 разом з його знайомим ОСОБА_3 перебуваючи у м. Бердянськ вирішили поїхати до м. Маріуполя. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до цього вживав алкогольні напої, тому за кермо його авто сів ОСОБА_3 . На блок посту біля с. Мангуш, їх зупинили працівники поліції та повідомили що у автомобіля відсутній передній номерний знак та їм потрібно вийти з машини та чекати патрульної поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Більше години вони чекали працівників патрульної поліції, їм захотілось пити, ОСОБА_3 викликав таксі та поїхав шукати магазин. Коли приїхали патрульні, ОСОБА_1 був один біля машини, він повідомив працівників поліції, що транспортним засобом керував не він, однак на нього все одно було складно протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом першої інстанції справа була розглянута в одне засідання, не було надано правовій оцінки клопотанню захисту про закриття адміністративного провадження. Захисник Лошаков Є.М. в своїй апеляційній скарзі зазначає, що в діях ОСОБА_1 нема складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП:
- відсутній факт події адміністративного правопорушення, що саме ОСОБА_1 керував автотранспортом в стані алкогольного сп`яніння. Транспортним засобом керувала інша особа ОСОБА_3 ;
- відсутні жодні свідки які могли б підтвердити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що долучений до протоколу не є доказом, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містять процесуальну послідовність складення протоколу. Відеозапис долучений до матеріалів справи не відображає момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того наданий суду на дослідження відеозапис не має цифрового підпису та не відомо чи був це оригінал або відредагована копія.
- медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою невідомого приладу. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, на що він був доставлений працівниками поліції до КПН «Мангушська ЦРЛ». У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 27.09.2021 р. зазначено, що огляд проводився лікарем ОСОБА_2 однак на відеозапису з нагрудної камери інспектора видно, що безпосередньо процедуру проводив саме працівник поліції, а лікар жодним чином не приймав участь у процесі перевірки, а лише формально склав висновок.
Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 процесуальні права, чим порушено його право на захист.
Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи, оскільки зібрані у порушення вимог чинного законодавства.
За таких обставин, вина ОСОБА_1 в порушенні ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеною, у зв`язку із чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Під час апеляційного перегляду провадження захисник Лошаков Є.М. підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити з підстав викладених у ній, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Мотиви суду
Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга захисника Лошакова Є.М. підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водій водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
В обґрунтування вини останнього суд послався на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236000 від 27 вересня 2021 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27.09.2021 р. та відеозапис, доданий до протоколу.
Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, доводи захисника Лошакова Є.М. стосовно того, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення є слушними.
Апеляційний суд зазначає, що обставина скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не підтверджена належними доказами з огляду на наступне.
Як вбачається з протоколу серії ДПР18 №236000 від 27.09.2021 р. ОСОБА_1 який 27.09.2021 року о 00 годині 05 хвилин на автодорозі Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ, 619 км + 800 м. Мангушський район, Донецька область керував автомобілем BMW 5231, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в у Центральній районній лікарні смт Мангуш лікарем ОСОБА_2 ( а.с.2)
Однак з відеозапису вбачається, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . На момент виявлення автомобіля, належного ОСОБА_1 останній не керував транспортним засобом, а знаходився поруч з ним, транспортний засіб стояв з виключеним двигуном та жодного руху не здійснював. ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що не керував автомобілем, а керував авто його знайомий ОСОБА_3 , який відійшов. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції не зафіксований. Докази, на які посилався суд першої інстанції у постанові не містять достовірних та беззаперечних даних про те, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі, керував автомобілем у стані сп`яніння.
Розцінюючи апеляційні твердження захисту в частині визнання недопустимим доказом відеозапису з бодікамери працівника поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, оскільки відеозапис не містить ніяких ідентифікаційних ознак певного провадження, дати та часу відеозапису, відеозапис не є безперервним.
З огляду на наведені положення Інструкції, заслуговують на увагу і апеляційні твердження захисника про порушення, допущені при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Апеляційний суд виходить з того, що протокол про адміністративні правопорушення не містить відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, відсутні такі відомості і на відеозаписі, з якого взагалі не можна зробити висновок про те, яким чином інспектором патрульної поліції була встановлена особа ОСОБА_1 . Такі порушення є істотними порушеннями процесуального закону, що призвели до порушення прав особи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з п.3 розділу III. Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
З огляду на наведені положення Інструкції, суд вважає слушними апеляційні твердження захисника про порушення, допущені при проведенні огляду ОСОБА_1 в КНП Мангушської ЦРП 27.09.21 року, оскільки виходячи з відеозапису огляд ОСОБА_1 проводився не лікарем наркологом (фельдшером) ОСОБА_2 , який підписав висновок, а інспектором патрульної поліції, який доставив ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення визначених ст. 255 КУпАП, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази на підтвердження висунутого обвинувачення та перебирати на себе функції обвинувачення під час судового розгляду, що відповідає усталеній практиці ЄСПЛ.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вважає, що за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, він, у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення, отже у його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення. Крім того, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху ґрунтуються на неналежних та недопустимих доказах.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, ст. 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника Лошакова Є.М., діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя