П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2022 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 175037 від 20.10.2021 року, 20.10.2021 року о 08.15 год. а/ш Н-20 Слов`янськ Донецьк Маріуполь 182 км + 900 водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21070 д/н, що йому належить, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запахом алкоголю з порожнини рота), від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою тех.засобу газоаналізатора Alcotest 6810 та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування усунений.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від його захисника - Темертей О.В., надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. У клопотання захисник вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським був порушений порядок направлення водія на проходження медичного огляду, оскільки матеріал не містить належних доказів його вини: письмові пояснення свідків відібрані поліцейським не на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а у м.Костянтинівці, як зазначено у самих поясненнях, що викликає сумніви в тому, що вони були присутні під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ; відеозапис за участю ОСОБА_1 триває 22 секунди та не містить інформації про його відмову від проходження медичного огляду та алкотесту; направлення на проходження медичного огляду, яке міститься у матеріалах справи, йому не пропонували отримати, а також не пропонували пройти алкотест за допомогою технічних засобів, чим було порушено порядок проходження медичного огляду, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються особи за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У доданих до протоколу письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказували, що 20.10.2021 р. їх було запрошено працівниками поліції у якості свідків, у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проходження медичного огляду у лікарні м.Волновахи. При цьому, місцем складання пояснень обох свідків вказано м.Костянтинівку, а не вказане у протоколі місце скоєння правопорушення.

Зі змісту направлення на огляд водія транспортного засобу, що містяться у матеріалах справи, випливає, що його зміст не містить запису про відмову ОСОБА_1 від його отримання та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

З відеозапису вбачається, що він триває 22 секунди та в повній мірі не відображує всіх подій за участю ОСОБА_1 , в тому числі не містить фрагменту про його відмову від проходження огляду на місці зупинки за допомогою алкотестеру та медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а також не містить інформації про наявність свідків під час складання протоколу.

Таким чином, з наданих особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення, документів на підтвердження вини ОСОБА_1 , випливає, що жоден з них не містить належних доказів його відмови від проходження алкотесту та медичного огляду у медичному закладі, а сам протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати доказом вини особи, оскільки він лише фіксує факт правопорушення, але не доводить вини особи.

Згідно ст.ст.9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінка всіх доказів по справі.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), постанові від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17 (К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106), - притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка вказує на те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки їх наявність не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, - у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі викладеного, враховуючи відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 та встановлену ст.62 Конституції України презумпцію невинуватості, вважаю за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.251, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП- за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Овчиннікова