Справа № 397/855/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2022 смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Івченко П.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094584 від 02.10.2021, 02.10.2021 о 18:45 год. в м. Рені по вул. Портова водій ОСОБА_1 керував мінітрактором «Форте» без д.н.з. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», 2.31 %, тест № 1500, чим останній порушив вимоги п. 2.5; 2.9А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Судом неодноразово направлялись судові повістки про виклик до суду на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані повістки повертались до суду через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 15, 19).

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З урахуванням того, що судом вжиті всі заходи для належного сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи за допомогою направлення судових повісток про виклик до суду на адресу місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, останній до суду не з`явився, його участь у розгляді даної категорії справи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд уважає за можливе розглянути дану справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094584 від 02.10.2021, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1);

- копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 2);

- витяг з бази даних «Армор» на ОСОБА_1 (а.с. 3);

- висновок приладу «Драгер», тест № 1500, результат якого 2.31 % проміле алкоголю в крові (а.с. 4);

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній 02.10.2021 спожив близько одного літра вина, та в цей день близько 19:00 год. він був зупинений працівниками поліції, в той час як рухався на своєму мототракторі у стані алкогольного сп`яніння. Після чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер, на що він погодився та у присутності двох свідків пройшов даний огляд, за наслідками чого було встановлено стан алкогольного сп`яніння. (а.с. 5).

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вказаної норми КУпАП вказує на те, що особа несе відповідальність в тому випадку, якщо є доведеним такі складові, які є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: факт керування транспортним засобом особою; перебування особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, судом установлено, що матеріали справи не містять: по-перше, доказів щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; по-друге, пояснень свідків у присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння; по-третє, відеозапису огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів достовірність даних зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, суті адміністративного правопорушення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Також необхідно враховувати положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), в яких звернуто увагу на те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.5 та п. 2.9А ПДР України, що є взаємовиключними одиничними порушеннями, та не можуть бути у зв`язку між собою, як одне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вказані обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення унеможливлюють суду встановити склад адміністративного правопорушення, яке ОСОБА_1 ставиться у провину.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Між тим, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення він дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, на думку суду, сам факт визнання особою винуватості не може бути достатнім доказом для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення та у свою чергу не звільняє суб`єкта владних повноважень, якому надано право складати протокол про адміністративне правопорушення від доведення обставин, які підлягають доказування у справі про адміністративне правопорушення. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке ОСОБА_2 поставлено у провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище. (Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15.05.2019 (справа N 537/2088/1, провадження N К/9901/29523/18).

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя: /підпис/ П.О. Івченко

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області П.О. Івченко

Копію засвідчено «___»________________2022 року.