Справа № 462/7443/21 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/1783/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Сохань А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сохань Артема Вікторовича на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2021 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 12500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що виявлене 07 вересня 2021 року, близько 16.00 год., під час проведення у нього інспекційного відвідування за юридичною адресою: м.Львів, вул.Князя Святослава, буд.5, оф.286, фактична адреса: АДРЕСА_1 , приватний садок «7 зірочок», а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), фізична особа підприємець ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин використовував найману працю ОСОБА_2 , яка виконувала трудову функцію догляду за дітьми за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи вищенаведене, мав місце допуск працівників до виконання трудової функції без видання наказу (розпорядження) про прийняття на роботу (на посаду) та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч.1 ст. 21 КЗпП України, ч.4 24 КЗпП України, абзацу 1 Постанови КМУ №413.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Сохань А.В. подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та незаконне стягнення.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення №ЛB 11822/1361/АВ/П/ПТ від 07.09.2021 року та Акт № ЛB11822/1361/ПД/АВ від 07.09.2021 року не доводять вину ОСОБА_3 , а лише містять суб`єктивну думку головного державного інспектора Головного управління держпраці у Львівській області Кокотко, яка спотворила у вищезазначених документах фактичні обставини.

Вказує, що ОСОБА_3 , як фізична особа-підприємець займається підприємницькою діяльністю одноособово і найманих працівників не має, тому ОСОБА_2 не виконувала трудової функції, а здійснювала надання послуг в межах цивільно-правових взаємовідносин з ОСОБА_1 на підставі Договору надання послуг догляду за дітьми №20-08-1 від 20 серпня 2021 року.

Щодо присутності у приміщенні садочку під час інспекційного відвідування ОСОБА_4 , зазначає, що така не перебувала з ОСОБА_1 у трудових відносинах та є клієнтом ФОП ОСОБА_5 й знаходилась у садочку через те, що її дитина проходила адаптаційний період з метою подальшого відвідування закладу без матері.

Звертає увагу, що інформація про зберігання ОСОБА_1 особистої медичної книжки ОСОБА_2 не підтверджена жодним доказом, а отже є припущенням з боку суду, а сама наявність у ОСОБА_2 медичної книжки жодним чином не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення.

Крім того вказує, що судом першої інстанції проігноровано факт сплати ОСОБА_1 ЄСВ згідно Акта надання послуг №1 від 10.09.2021 року на виконання вимог Договору відповідно до меморіального ордеру №10 від 14.09.2021 року.

Зазначає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні цивільно-правові відносини, які оформлені належним чином і є доказом відсутності вини ОСОБА_1 у вчинені ним правопорушення. На думку захисника, відсутність умислу та мети вчинення правопорушення, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сохань А.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ч. 3 ст. 24 КЗпПУ працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ 11822/1361/АВ/П/ПТ від 07.09.2021 року та долученим до нього актом, фотофіксацією з місця події.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що виявлене 07 вересня 2021 року, близько 16.00 год., під час проведення у нього інспекційного відвідування за юридичною адресою: м.Львів, вул.Князя Святослава, буд.5, оф.286, фактична адреса: м.Львів, вул.Князя Святослава, буд.5/8, м.Львів, вул.Джорджа Вашингтона 4А, корпус 5, приватний садок «7 зірочок», а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), фізична особа підприємець ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин використовував найману працю ОСОБА_2 , яка виконувала трудову функцію по догляду за дітьми за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи вищенаведене, мав місце допуск працівників до виконання трудової функції без видання наказу (розпорядження) при прийняття на роботу (на посаду) та повідомлення Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч.1 ст. 21 КЗпП України, ч.4 ст. 24 КЗпП України, абзацу 1 Постанови КМУ №413.

Апеляційний суд звертає увагу, що в суді першої інстанції в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка в цілому підтвердила обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. До того, як був складений даний протокол, вона вважала, що її працевлаштування було оформлено згідно з вимогами законодавства.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 та його захисника щодо наявності між останнім та ОСОБА_2 цивільно-правових відносин з надання послуг догляду за дітьми, оскільки даний договір за своїм змістом є прихованим працевлаштуванням ОСОБА_2 . Крім того для здійснення своєї підприємницької діяльності ОСОБА_1 зберігає у себе особисту медичну книжку ОСОБА_2 з проведеними відповідними оглядами (копія якої долучена останнім до матеріалів справи). Наявність у ОСОБА_1 вказаної книжки виходить за межі цивільно-правового договору, яким сторона правопорушника виправдовує свої дії.

Так, основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

На переконання апеляційного суду, дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП кваліфіковані правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сохань Артема Вікторовича - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич