Справа №: 486/1596/21 Провадження № 3/486/18/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

за участю: прокурора Жидика В.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Кривіцької Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новоархангельск Кіровоградської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої спеціалістом в ПрАТ «Юженергобуд», яка є депутатом 8-го скликання Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 466 від 16.09.2021 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 07.11.2020 року, та відповідно до п.п. б п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну декларування, тобто щорічно до 01 квітня, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік лише 22.05.2021 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. На підставі вказаного притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнала повністю, надала до суду письмові заперечення та пояснення в суді, в яких зазначила, що обізнана з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності та строків подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Про необхідність подання даної декларації за 2020 рік до 01 квітня 2021 року їй було достовірно відомо, як і те, що вона є суб`єктом декларування та існування відповідальності за порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції». Однак, подати декларацію своєчасно не мала можливості через довготривалу хворобу, так як з 22.03.2019 р. по 09.04.2021 року перебувала на лікарняному. Довідку про доходи в ДПІ замовила вчасно, 02.02.2021 року змінила електронний цифровий підпис та починаючи з 03.02.2021 року по 25.03.2021 року заповнила всі 16 розділів декларації. 22.03.2021 року вона звернулась до лікарні, так як почувала себе дуже погано, тест на Covid-19 показав позитивний результат. Спочатку лікувалась вдома з 22.03.2021 р. по 09.04.2021 р., а з 09.04.2021 р. була госпіталізована на денний стаціонар, де лікувалась до середини квітня 2021 року. Потім продовжила лікування до червня 2021 року до повного одужання. Через хворобу фізично не могла заповнити та відправити електронну декларацію, під час лікування приймала ліки, від яких більшу частину часу спала, погано пересувалась. Чернетку декларації створила до початку хвороби 03.02.2021 року, але не мала можливості відправити її в повному обсязі, так як було порушено координацію руху, натиснувши декілька кнопок на комп`ютері, вважала, що декларація була успішно подана. Зазначила, що неподання декларації вчасно сталось з причин, що не залежали від її волі. Не очікувала, що так тяжко захворіє, та була впевненою у тому, що подала декларацію вчасно. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в неї не було умислу на вчинення правопорушення, а несвоєчасне подання декларації сталось виключно з-за хвороби.

Адвокат Кривіцька Ж.О. просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що остання хворіла, а тому не мала змоги вчасно подати декларацію.

З`ясувавши правові позиції сторін у справі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що постановою № 81 від 07.11.2020 року Южноукраїнської міської територіальної виборчої комісії Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано депутатом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області ОСОБА_1 (а.с. 15-16).

Рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 10.11.2020 року № 1 «Про результати перших місцевих виборів 25 жовтня 2020 року» взято до відому постанову Южноукраїнської міської територіальної виборчої комісії Вознесенського району Миколаївської області від 07.11.2020 року № 81 «Про реєстрацію депутатів Южноукраїнської міської ради Вознесенського району Миколаївської області» (а.с. 14).

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

У відповідності до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Будучи депутатом місцевої ради, ОСОБА_1 , у відповідності до п.п. б п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом декларування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року (Підпункт 1 пункту 5 розділу II Порядку, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 273 від 06.07.2017).

Зі скріншоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 , декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік подала 22.05.2021 року о 23.24 год. (а.с. 13), тобто поза межами строку визначено Законом.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відносячись до суб`єкта, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила встановлені Законом терміни подання декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та її адвоката щодо неможливості подати вчасно декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку з хворобою останньої, оскільки до заперечень додані копії медичних документів, з яких не зрозуміло з якого саме часу хворіла ОСОБА_1 .. Тобто, об`єктивних причин, які б вказували на поважність пропуску строку подачі декларації, ОСОБА_1 не наведено, особливо в період з 01.01.2021 року по 22.03.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення, це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За такого, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому судом враховується, що статтею 49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

05.04.2021 року уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції Южноукраїнської міської ради Миколаївської області було виявлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації, про що того ж дня направлено повідомлення до НАЗК (а.с. 26), яке у подальшому було спрямоване до Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (а.с. 23-25).

Зазначене свідчить про те, що відповідні компетентні органи виявили вчинення ОСОБА_1 правопорушення не пізніше 05 квітня 2021 року.

Таким чином, на переконання суду, саме 05 квітня 2021 року і є датою виявлення адміністративного правопорушення, і саме з цієї дати органу, який складав протокол, вже було достеменно відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено тільки 16.09.2021 року.

Оскільки, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення (05 квітня 2021 року), то суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення могло бути накладено не пізніше 05 жовтня 2021 року.

При цьому суд не може погодитись з висновком уповноваженої особи Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про те, що адміністративне правопорушення вчинене 05 квітня 2021 року, було виявлено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме 16.09.2021 року, оскільки виявлення правопорушення та складання щодо нього протоколу не є тотожними поняттями.

Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене правопорушення починається з дня коли суб`єкт декларування повинен був подати, але не подав декларацію, та триває до припинення правопорушення суб`єктом декларування, тобто до дня подання останнім, декларації з порушенням встановлено законом строку.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно було допущено несвоєчасну подачу декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак, вказане порушення було нею самостійно припинено, шляхом подачі декларації за 2020 рік - 22.05.2021 року. Таким чином, правопорушення було припинено 22.05.2021 року належним виконання обов`язку, а тому не може вважатись триваючим.

Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання е-декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання е-декларації у визначений законом строк.

Таким чином, з аналізу зазначених норм закону вбачається, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, яким, за даною категорією справ, є не тільки Національне агентство з питань запобігання корупції, а і національна поліція.

Посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення вважає, що днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день складання протоколу. В обґрунтування своєї позиції до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією працівник поліції долучив науково-експертний висновок підготовлений у відділі проблем державного управління та адміністративного права Інституту держави і права ім.В.М. Корецького Національної академії наук України (а.с. 34-36), де зазначено, що визначений ст. 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того, як в посадової особи буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення.

При цьому судом не приймаються доводи науково-експертного висновку, який не ґрунтується на жодній нормі закону, а Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено жодних виключень щодо обчислення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією категорією справ.

Зазначені доводи можуть привести до необґрунтованості продовження (пролонгації) строку накладення адміністративного стягнення за корупційні правопорушення, визначеного ст. 38 КУПАП, що суперечить основним засадам процесуальної діяльності, визначеної Законами України.

На переконання суду диспозицією ч.4 ст. 38 КУпАП прямо передбачені строки накладення адміністративного стягнення з урахуванням дня виявлення правопорушення посадовими особами компетентного органу, а не з моменту здобуття можливості у посадової особи компетентного органу здійснити процесуальні дії за участі особи, яка вчинила правопорушення, що пов`язано з правовими наслідками при визначенні строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з оцінкою доказів, щодо їх допустимості з огляду на отримання у межах цих строків.

У зв`язку з наведеним, суд, дійшовши до висновку про неможливість застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із закінчення встановлених ст.7 ст. 247 КУпАП строків, вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити.

Керуючись ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 283, 284, 285; ч.3 ст. 38, п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін