Справа № 488/4153/21
Провадження № 3/488/18/22
П О С Т А Н О В А

20.01.2022 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №280579, 27.10.2021 року о 10 годині 36 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Миколаєві по вул.Степовій,63 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, результат аналізу за допомогою газоаналізатору „Драгер на місці склав 0,77 проміллі, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що за два дні до пригоди він дійсно вживав пиво, однак в день зупинки співробітниками поліції був тверезий. Працівник поліції запропонував йому продути алкотестер, ніяких прав йому не роз`яснювали. З результатами Драгеру він не погодився категорично. Надалі він телефонував знайомому юристу, той йому повідомив, що він має право вимагати повторного огляду в наркології, що він і повідомив інспектору, наполягав проїхати до медичного закладу, на що інспектор йому роз`яснив, що все одно протокол буде складений, що у іншому випадку у нього заберуть автомобіль та поставлять його на штрафплощадку. Оскільки його праця постійно пов`язана з перевезенням товару, він написав письмові пояснення, де визнавав свою провину.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

За змістом статті 7 КупАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, регулюється також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (надалі- Інструкція, затверджена наказом №1395); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі- Інструкція, затверджена наказом №1452/735); постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - надалі Порядок.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КупАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров`я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділу 2 п.5 Інструкції, затвердженої наказом №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до розділу 2 ч.2 Інструкції, затвердженої наказом №1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до статті 251 КупАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Виключення законодавцем під час внесення змін у ч.2 ст.266 КУпАП обов`язкової присутності свідків під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння із встановленням обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, на думку суду, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Натомість, представлений суду лазерний диск з відеозаписом процесу виявлення адміністративного правопорушення не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів та проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння ...

Зазначений відеозапис складається з фрагментів відео-файлів.

Як слідує з відеозапису, ОСОБА_2 27.10.2021 року о 10.30 годині повідомляється про існування у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest 6810, при цьому Столнік повідомляє, що він не розуміє з приводу проходження тесту та продуває у прилад (1-й файл диску), запис завершена о 10.35 годині.

Надалі, запис поновлюється майже через годину - о 11.23 годині (2-й файл диску), інспектор попереджає ОСОБА_2 про те, що ведеться відеофіксація та зачитує вже складений відносно нього протокол, перераховує, що саме додається до протоколу - тест, акт огляду та письмові пояснення ОСОБА_2 , роз`яснює права за ст.63 Конституціїї України та ст.268 КупАП.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність повного фіксування процесу виявлення адміністративного правопорушення, що близько часу з моменту продування ОСОБА_2 драгеру відеофіксація співробітниками поліції не велася, та була поновлена лише після складання протоколу та фактичного завершення оформлення матеріалів, враховуючи вимоги Закону щодо тлумачення всіх сумнівів щодо доведення вини особи на її користь, доводи ОСОБА_2 про те, що з результатами Драгеру він не погодився та вимагав проїхати для повторного огляду до медичного закладу, на що співробітниками поліції йому було відмовлено - є неспростованими.

З представленої суду частки відеозапису також дійсно вбачається - як і стверджується ОСОБА_2 , що перед проведенням огляду на стан сп`яніння працівниками поліції йому не були роз`яснені його права та не роз`яснено порядок проходження огляду за допомогою технічного приладу; не роз`яснювалося його право в разі незгоди із результатами тесту на алкоголь на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, суд не приймає представлені співробітниками поліції, як обгрунтування провини ОСОБА_2 , його письмові пояснення, відповідно до яких зі слів ОСОБА_2 зафіксовано, що ввечері до дня зупинки він вживав у невеликій кількості алкоголь, що проходив огляд за допомогою алкотестеру Драгер та претензій до співробітників поліції не має, оскільки відібрання таких пояснень у ОСОБА_2 відбулося за відсутності роз`яснення співробітниками поліції йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП. Названі права були йому роз`яснені лише після складання протоколу та оформлення відповідних матеріалів. Тому в такій ситуації, письмові пояснення ОСОБА_2 не можна брати до уваги через недотримання процесуальної форми отримання свідчень особи проти себе як гарантії від самооговору.

З викладених обставин, пояснення ОСОБА_2 про мотиви неправди через можливість вилучення транспортного засобу, суд вважає не спростованими.

З відеозапису, поміж іншого, вбачається, що ОСОБА_2 поводив себе адекватно, спокійно, видимих ознак сп`яніння не спостерігалося.

Встановлені судом обставини свідчать про порушення встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, однак з викладених вище та встановлених судом обставин протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та вищезазначених Інструкцій, тому вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серія БД №280579 від 27.10.2021 року є недопустимим доказом та не може бути покладений у підставу судового рішення в якості доказу наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Таким чином, складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на вимогах Закону.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З аналізу представлених суду доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9 , ст. 130 , п. 1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна