П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/102/2022

Справа № 330/112/22

"01" лютого 2022 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2022 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252514 складеного 07.01.2022 року: 07.01.2022 року о 01 год. 15 хв. в смт. Якимівка по вул. Центральна, гр.. ОСОБА_2 керував т.з. HONDA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (по червоніння очей, тремтіння рук, запах з порожнини рота), від проходження медичного огляду в законному порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засіданні представник гр. ОСОБА_1 адвокат Фоменко С.І. надав заперечення, в якому просив закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що в провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває справа про притягнення до адмін. відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП. Ознайомившись із матеріалами справи, гр. ОСОБА_1 його захисник Фоменко С.І. надають свої заперечення щодо законності та обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Так сторона правопорушника зазначає, що згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Швидка проти України" та інших рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні і тому спрощений підхід для розгляду справ такої категорії є неприпустимим, доводи особи, яка притягається до відповідальності мають бути ретельно перевірені, а в разі невизнання вини, належним чином спростовані, висновки судді ж повинні бути належним чином обґрунтовані і вмотивовані. Так виходячи з викладеного ОСОБА_1 та його захисник вважають, що матеріали адміністративної справи не відповідають вимогам закону. Свою позицію стосовно зазначеного сторона правопорушника обґрунтовують наступним:

- об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин : керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння. Але для того щоб виявити вказане правопорушення , той чи інший транспортний засіб повинно бути зупинено працівниками поліції на законних підставах, в противному випадку протиправність зупинки ( за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшого притягнення до відповідальності) , ставить під сумнів і саму процедуру виявлення нетверезого водія. Так у своєму рішенні від 15.03.2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано тане доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ПДР, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування ТЗ є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти ТЗ лише коли е факт правопорушення. Таким чином ЗУПИНЕНИЙ, тобто до самої зупинки ТЗ повинен находитися у русі, оскільки керування таким засобом можливе лише коли останнє рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу і навіть із ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом. Діюче законодавство, в т.ч. ПДР, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п.27 ПВС України від 23.12.2005 року № 14 " Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того керує особа ТЗ, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування". За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УШ від 25.04.1974 "Кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія". Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення ТЗ в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення ТЗ в просторі". Експлуатація ТЗ передбачає використання цього ТЗ за призначенням, тобто з метою керування. Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог п.1.10ПДР водій - це особа, яка керує ТЗ і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню ТЗ, перебуваючи безпосередньою в ТЗ. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою визначення особи як водія. Таким чином, виходячи із наведеного, під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія. Гр. ОСОБА_1 зазначає, що він в ніч на 07 січня 2022 року дійсно керував автомобілем НОНВА реєстраційний номер НОМЕР_1 , за порушення правил ДР, а саме не ввімкнення світлового сигналу повороту при зміні напрямку руху був притягнутий до відповідальності. Але в подальшому після складення відносно нього відповідної постанови ОСОБА_1 продовжив рух на автомобілі, будь-якого протоколу відносно нього за керування ТЗ у стані сп`яніння або відмову від проходження від огляду на стан сп`яніння не складалося, у всякому разі такі дії, тобто складення поліцейським протоколу за присутності ОСОБА_1 не провадилося. Належні та допустимі докази в сенсі вимог ст. 251 КУпАП як-то пояснення свідків, показання технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису які б підтверджували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, суду не представлені. Захисник Фоменко С.І. та Сардак Р.Р. зазначають, що в протоколі взагалі відсутні такі обов`язкові реквізити як відомості про свідків, їх підписи, пояснення та підпис правопорушника. Тобто таким чином у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме його об`єктивна сторона. Також сторона захисту звертає увагу суду на те, що згідно тексту протоколу до останнього долучено як доказ відеозапис, однак фактично будь-який носій відеозапису в матеріалах справи відсутній. Крім того гр. ОСОБА_1 та його захисник зазначають, що у разі встановлення факту керування транспортним засобом особи у стані сп`яніння, така особа підлягає відстороненню від керування т/з, посадова особа органу поліції повинна вжити заходів зокрема щодо передачі такого транспортного засобу особі, яка має посвідчення водія або встановлення транспортного засобу в місці, що унеможливить керування автомобілем п`яним водієм. Натомість поліцейський Врубель таких заходів відносно ОСОБА_1 не вчинив. Сторона захисту звертає увагу суду на те, що поліцейський у разі виявлення керування водієм ТЗ у стані сп`яніння також повинен вилучити посвідчення водія у такої особи та видати тимчасове посвідчення водія. Натомість поліцейський у ОСОБА_1 посвідчення не вилучав, тимчасовий дозвіл на керування ТЗ не видавав. Такі дії на думку сторони захисту свідчать про те, що порушень ПДР, порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не вчиняв.

У судовому засіданні судом було досліджено матеріали справи, а саме: протокол ААБ № 252514 від 07.01.2022 року; довідку; направлення на огляд водія; акт огляду на стан сп`яніння; копія постанови від 07.01.2022 року; копія довідки витягу з АРМОР; диск з відеозаписом.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні поняті, відсутні пояснення свідків правопорушення.

Судом встановлено, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не проводився. Відповідно до диску з відеозаписом, який проводився з відео реєстратору автомобіля патрульної машини вбачається, що з водієм ОСОБА_3 спілкуються працівники поліції, потім він сідає за кермо, потім запис зупиняється. Відновлюється запис з моменту, коли автомобіль під`їхав до закладу охорони здоров`я, Якимівської ЦРЛ, водій знову вийшов з автомобіля, спілкується з працівниками поліції. Відсутні докази того факту, що при зупиненні водія були присутні свідки, поняті, або їх письмові пояснення, відсутні письмові пояснення самого ОСОБА_1 ..

Дослідивши заперечення представника ОСОБА_1 , дослідивши надані письмові докази в справі, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та інше.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР.

В силу п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція N 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції N 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року N 1395 (далі Інструкція N 1395), протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, акт огляду у разі проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно з пунктом 4 розділу ІХ Інструкції N 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Частинами 1, 2, 3 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, свідки та поняті для огляду або відмови від огляду не залучалися. Також огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, Якимівській ЦРЛ не проводився, свідки та поняті для огляду або відмови від огляду не залучалися.

У зв`язку з викладеним, огляд ОСОБА_1 працівником поліції на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, а тому, відповідно до частини 5 цієї статті, такий огляд є недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що належних і допустимих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.5 ПДР та складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять. З цих підстав провадження у справі слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 252, 254, 266, 268, 280, 283-285, 289,291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Тетяна НЕСТЕРЕНКО