Справа № 642/9069/21
Провадження №3/642/128/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ч.2, ч.3 ч.3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

27.12.2020 о 14 год. 15 хв. в м.Харкові, вул. Таганська, 22/1, водій ОСОБА_1 керував т.з. Dodge Intrepid, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, зіниці ока не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. На підставі вказаного, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ААБ №277554 від 27.12.2021.

21.12.2021 о 22 год. 15 хв. в м.Харкові, вул. Слов`янська, 4, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. На підставі вказаного, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 130 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ААБ №268445 від 21.12.2021.

21.12.2021 о 02 год. 45 хв. в м. Харкові, вул. Кільцевий шлях, 5, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. На підставі вказаного, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ААБ №293432 від 21.12.2021.

20.12.2021 о 00 год. 50 хв. в м. Харкові, вул. Котлова, 253, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. На підставі вказаного, дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 130 КУпАП та складено адміністративний протокол серії ААБ №144898 від 20.12.2021.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно протоколу ОСОБА_1 був під підпис повідомлений, що справа буде направлена до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Приймаючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч.2, ч.3 ч.3 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно копії постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 13.09.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та накладено адміністративне стягнення.

Згідно копії постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 09.08.2021, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та накладено адміністративне стягнення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Судом було переглянуто відеозаписи з боді-камер, наявні в адміністративних протоколах, які підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч.2, ч.3 ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, згідно п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідність внесених до протоколу даних, порушення порядку огляду не заявляв.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч.2, ч.3 ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, а саме ч.2 ч.2 ч.3 ч.3 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст.36 КУпАП, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції, встановленої ч.3 ст.130 КУпАП, як більш серйозного правопорушення.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Так, згідно даних ІПНП, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 18.10.2005.

Доказів про належність ОСОБА_1 транспортного засобу на праві приватної власності адміністративні матеріали не містять.

Обставинами, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст. 35 КУпАП, в ході розгляду справи суд визнає неодноразові повторні протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративним стягненням.

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти наступні стягнення: за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення т.з.; - за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч.2 ч.3 ч.3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу, так як в матеріалах справи відсутні відомості про належність ОСОБА_1 на праві приватної власності транспортного засобу.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 496.20 грн. в дохід держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, ч.2 ст. 130, ч. 3 ст. 130, 252, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч. 2 ч.3 ч.3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за вчинення правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення т.з.;

- за вчинення правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення т.з.;

- за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятднадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу;

- за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятднадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ч. 2 ч.3 ч.3 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятднадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.П. Грінчук