П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.11.2021 року о 20.05 годині керував транспортним засобом «ВАЗ 21101» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Женевська в Покровському районі міста Кривого Рогу, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим повторно протягом року порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, ігнорування ОСОБА_1 виклику до суду, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, однак згідно вимог ст. 268 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові та відеоматеріали справи дійшов такого висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, наявність пояснення свідків, як альтернативний засіб доказування, у повному обсязі відповідає вимогам Закону, а тому відсутність відеозапису з нагрудних камер поліцейських не може ставити під сумнів законність їх дій.

Так, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №275175 від 17.11.2021, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку , письмовим направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2021, картками обліку адміністративних правопорушень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі протягом року за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно довідки інспектора ВАП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області від 18.11.2021 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 .

За інформацією з адмінпрактики встановлено повторність вчинення адміністративних правопорушень, а саме постановою від 27.01.2021 притягався Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 10 років , постановою від 04.08.2021 накладено штраф у розмірі 51 000 грн. та позбавлення права керування транспортним засобом на 10 років.

При накладенні адміністративного стягнення суд керується ст.33 КУпАП та п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від23.12.2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, зокрема, передбаченого ст.130 КУпАП. не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Разом з тим, суди не вправі застосовувати основне адміністративне стягнення позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Обираючи вид і міру стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, від явки в судове засідання ухилився, а також його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не місять доказів того , що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві власності .

Також слід зазначити, що підстав для застосування до ОСОБА_1 основного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом як до водія суд не вбачає, оскільки на момент вчинення правопорушення він керував автомобілем без достатніх правових підстав.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суддя вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, як до іншої особи, яка не має права керування транспортним засобом - у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу, згідно санкції даної статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283- 285 КпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 454 гривні на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. В. Дехта