Справа № 373/42/22
Номер провадження 3/373/35/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштований, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2022 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений щодо ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 04 січня 2022 року о 15 год. 08 хв. ОСОБА_1 на 37 км а/д Бориспіль-Дніпро, керував автомобілем марки DACIA 1310, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що він 04.01.2022 дійсно перебував за кермом автомобілямарки DACIA 1310, номерний знак НОМЕР_1 , у той час, коли автомобіль зупинила поліція. Однак, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся. Пройти такий огляд у медичному закладі йому взагалі не пропонували. Протокол про адміністративне правопорушення складався без нього, права йому не роз`яснювались.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про те, що особа, не лише мала ознаки алкогольного сп`яніння, а й відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі.

При цьому, згідно рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», при оцінці доказів суд повинен застосовувати критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Згідно рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що є результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння, перелік яких затверджено управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, відповідно до п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.12 Розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, під час судового розгляду судом не встановлено доказів, які б безумовно (кожен окремо або в сукупності) підтверджували той факт, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на місці зупинки чи в найближчому закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`яніння.

Більш того, з переглянутого в суді відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівниками поліції взагалі не пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від огляду за допомогою спеціального технічного засобу.

Таким чином, доказів на спростування доводів ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я, органом поліції до суду не надано.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави - презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, і всі сумніви мають трактуватися на користь особи, тому, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.

Керуючись, ст.7, 9, 247, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В. Хасанова