Справа № 342/26/22
Провадження № 3/342/48/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних протоколу ВАБ 838675 від 05.01.2022 працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 23.11.2021 о 10-00 год. в АДРЕСА_1 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо залучення та забезпечення здобуття неповнолітнім сином ОСОБА_2 2005 р.н., повної загальної середньої освіти внаслідок чого син схильний до пропуску без поважних причин, та із грудня 2021 року не приступив до навчання.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Так, статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.184 КУпАП відповідальність батьків, або осіб, які їх замінюють наступає у разі повторного протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 05.01.2022, інкриміноване ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, відсутні будь-які твердження, що саме вона порушила, тобто не зазначено в чому полягає її ухилення 23.11.2021 о 10-00 год., в АДРЕСА_1 , від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення здобуття повної загальної освіти її неповнолітнім сином ОСОБА_2 2005 року народження, внаслідок чого син «схильний до пропуску без поважних причин, та із грудня 2021 року не приступив до навчання». У зв`язку із чим суд позбавлений можливості визначити, чи відповідають її дії диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП. Зокрема незрозумілим є і формулювання зазначене в протоколі, про час вчинення правопорушення 23.11.2021 о 10-00 год. Оскільки в протоколі міститься інформація про невідвідування сином ОСОБА_3 навчання, що мало місце в грудні 2021 року, тобто після 23.11.2021, яка є датою інкримінованого їй правопорушення. У зв`язку із чим суд приходить до переконання, що працівником поліції в протоколі взагалі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи видно, що в порушення вищезазначених вимог КУпАП, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення від 05 січня 2022 року, в той час, як подія, яка стала підставою для складання цього протоколу, та яка зазначена в ньому, відбувалися 23 листопада 2021 року.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила інкриміноване ним правопорушення, а так само, не зазначена інша причина вказаної різниці в часі між часом вчинення адміністративного правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вказаний протокол складений у порушення вимог ст. 254 КУпАП, суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно приписів ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищезазначеного, інкриміноване працівником поліції правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП , не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 251, 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.