Провадження №: 3/755/380/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" січня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ющенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, матеріали адміністративної справи, які надійшли від уповноваженого Ради адвокатів Київської області щодо складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, члени Ради адвокатів Київської області Лішневського І.Г., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працюючої приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, працюючої за адресою: м. Київ, вул. Ю.Поправки, б.6, оф.17,

за ч.5 ст.212-3 КУпАП, -

за участю осіб, які беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Коваля Р.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, серії КС №00332 від 09.12.2021 року, «17 жовтня 2021 року для отримання інформації, з метою надання правничої допомоги, у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Оліфер Т.С. звернулась з адвокатським запитом №2021-12 від 16.10.2021 року до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» керівники підприємств, установ, організацій, яким направлено адвокатський запит зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких містяться інформація з обмеженим доступом.

Тому приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 зобов`язана була надати інформацію у відповідь на адвокатський запит адвокату Оліфер Т.С., або аргументовано відмовити в наданні інформації, у разі якщо доступ до такої інформації обмежений.

Листом від 21.10.2021 року №9333 за підписом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1, в наданні інформації на адвокатські запити адвоката Оліфер Т.С., було відмовлено, відмова в наданні інформації на адвокатський запит була обґрунтована тим, що адвокатський запит не може бути скеровано до приватного виконавця як суб`єкта незалежної професійної діяльності у порядку, встановленому ст.24. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Така відмова є неправомірною. Право адвоката на адвокатський запит гарантоване ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вказана норма Закону є імперативною і встановлює обов`язок для органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких містяться інформація з обмеженим доступом.

Адвокатський запит є однією із форм реалізації адвокатом своїх професійних прав для надання правової допомоги клієнту, про що прямо зазначено в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тому запитувана адвокатом інформація необхідна останньому виключно для надання правової допомоги клієнту.

Отже, в діях приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, а саме - неправомірна відмова в наданні інформації на адвокатський запит».

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи неодноразово повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст.268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, виходячи з вищезазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, приймаючи до уваги, що повідомлення про час і місце розгляду справи також було розміщено на офіційній веб-сторінці суду, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Коваль Р.О. зазначив, що протокол складено безпідставно і в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 згідно ст. 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» є приватним виконавцем - суб`єктом незалежної професійної діяльності. Оскільки в переліку суб`єктів, яким може бути скерований адвокатський запит ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відсутній такий суб`єкт як фізична особа - суб`єкт незалежної професійної діяльності, то письмове звернення адвоката до приватного виконався не є адвокатським запитом, а не надання відповіді на таке письмове звернення не передбачає відповідальності, яка настає у разі порушення вимог ч. 5 ст. 212-3 КУпАП. Крім того, інформація, що перебуває у розпорядженні приватного виконавця, є інформацією з обмеженим доступом. Адвокатом Олефір Т.С. не було підтверджено повноваження адвоката як представника виконавчого провадження у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» та запитувана нею інформація з обмеженим доступом, не підлягає розголошенню.

Враховуючи викладене, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 5 статті 212-3 КУпАП, передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до вимог ч.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії КС №00332 від 09.12.2021 року, вбачається, що «17 жовтня 2021 року для отримання інформації, з метою надання правничої допомоги, у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Оліфер Т.С. звернулась з адвокатським запитом №2021-12 від 16.10.2021 року до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1

Листом від 21.10.2021 року №9333 за підписом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1, в наданні інформації на адвокатські запити адвоката Оліфер Т.С., було відмовлено, відмова в наданні інформації на адвокатський запит була обґрунтована тим, що адвокатський запит не може бути скеровано до приватного виконавця як суб`єкта незалежної професійної діяльності у порядку, встановленому ст.24. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» до професійної таємниці належить інформація, що стала відома державному виконавцю, приватному виконавцю, помічнику приватного виконавця у зв`язку із здійсненням професійної діяльності. Державний виконавець, приватний виконавець можуть надавати іншим особам інформацію, що містить професійну таємницю, виключно у випадках і порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

До того ж, відповідно до ч.5, 6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, яка є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Також, відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Частина 1 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Згідно з п.2 ч.4 ст.16 Закону України «Про виконавче провадження» повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 16.10.2021 року адвокат Оліфер Т.С. звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва з адвокатським запитом про надання інформації, яка стосується матеріалів виконавчого провадження та порядок такої інформації врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», не надавши при цьому договір про надання правової допомоги або витяг з договору, а тому відмова приватного виконавця у наданні відповіді, на думку суду, є правомірною.

Таким чином, будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, матеріали справи не містять та в ході судового розгляду встановлено не було.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вказано у справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення, клопотання захисника, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні жодним доказом.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.1, 7, 9, 44-3, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна