Номер провадження: 33/813/236/22
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., за участю секретарки судового засідання Янковської Ю.Л.., захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гудіма Вячеслава Івановича, представника Одеської митниці ДМС Кептене Дмитра Андрійовича, розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС Кептене Дмитра Андрійовича на постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси Старікова О.О. від 07.12.2021 року

установив

Постановою судді Малиновського районного суду міста Одеси від 07.12.2021 року закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того суд вирішив товари, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №4040/50000/21 від 13.10.2021 року повернути для подальшого митного оформлення.

Згідно оскаржуваної постанови, відповідно до протоколу про порушення митних правил №4040/50000/21 від 13.10.2021 року, складеного у відношенні директора ТОВ «Альфа Сервіс Плюс» ОСОБА_1 , 01.10.2021 року Одеською митницею отримано лист Київської митниці №7.8-1/20/7/9231 щодо виявлення під час проведення митного огляду міжнародного експрес-відправлення документального характеру документів, що стосуються товарів, які переміщуються у контейнері CARU5180264, а саме коносамент SZLSEC210704412 від 29.07.2021 року, інвойс LS20210512 від 12.07.2021 року, експортна митна декларація країни відправлення Китай №00426993.

Відповідно до вищевказаних документів, з Китаю до України в контейнері CARU5180264 переміщуються товари «автомобільні запчастини», у кількості 440 місць, вагою 3500 кг., від відправника/продавця - компанії «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD» на адресу одержувача TOB «Альфа Сервіс Плюс», вартістю 39014,22 доларів США, однак покупець товару компанія «Bexhiil Auto Trading Со. OU».

Відповідно до митної бази АСМО «ІНСПЕКТОР» встановлено, що 30.09.2021 року о 14 годині 25 хвилин до відділу митного оформлення №4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці подана митна декларація типу «ІМ40ЕЕ» №UA5000050/2021/204394 щодо переміщення товарів у контейнері CARU5180264.

30.09.2021 року, о 17 годині 56 хвилин, декларантом ТОВ «Голден Кастом» ОСОБА_2 з метою подальшого митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, на підставі товаросупровідних документів, шляхом цифрового підпису з адреси електронної пошти «», в електронному вигляді подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» за внутрішнім номером 32 до відділу митного оформлення №4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці, яка прийнята та зареєстрована митним органом за №UA500050/2021/204428.

Відповідно до митної декларації №UA500050/2021/204428 від відправника/ продавця компанії США «Hermes International Shipping, LLC» у контейнері CARU5180264 на адресу одержувача/покупця ТОВ «Альфа Сервіс Плюс» переміщують автомобільні товари «автомобільні запчастини», загальною вартістю 25868,64 доларів США.

Аналізуючи інвойс LS20210512 від 12.07.2021 року поданий митному органу за митною декларацією №UA500050/2021/204428 з вартістю 25868,64 доларів США та інвойс LS202I0512 від 12.07.2021 року виявлений Київською митницею в конверті міжнародного експрес-відправлення документального характеру відправленого з Китаю вбачається, що різниця полягає в відомостях щодо продавця та покупця товару, а також вартості товару.

В міжнародному експрес-відправленні документального характеру відправленого з Китаю знаходилась експортна митна декларація країни відправлення Китай №00426993, яка подана китайським митним брокером до Китайської митниці 24.07.2021 року та має відомості щодо вартості товару 39015,46 доларів США, який адресований ТОВ «Альфа Сервіс Плюс».

Також, в графі 44 митної декларації №UA500050/2021/204428 митному органу надано коносамент SZLSEC210704412 від 29.07.2021 року, згідно якого відправник контейнеру CARU5180264 з товаром - компанія «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD».

На думку митного органу, товар «автомобільні запчастини» переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, які підстави для переміщення товарів, документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника, продавця та вартості товарів.

Оскаржуваною постановою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.12.2021 року провадження було закрито на підставі того, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, за кваліфікуючою ознакою переміщення товарів з приховуванням від митного товарів, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, продавця та вартості товарів.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДМС України Кептене Д.А. зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказами у справі, оскільки інвойс, наданий митному органу з вартістю 25886,64 доларів США та інвойс, який виявлений у поштовому відправленні з вартістю товару 39015,46 доларів США візуально повністю схожі, співпадають дата та номер, кількість та асортимент товару, різниця полягає виключно в відомостях щодо продавця та покупця товару, а також вартості товару. Крім того, представник Одеської митниці ДМС звертає увагу на те, що експортна митна декларація подана до Китайської митниці 24.07.2021 року з вартістю товару 39015,46 доларів США, тобто після дати інвойсу від 12.07.2021 року, поданого до митного органу з вартістю 25886,64 доларів США, отже остання вартість товару є саме 39015,46 доларів США. Митний орган вважає, що умисел щодо вчинення порушення митних правил керівником ТОВ «Альфа Сервіс Плюс» ОСОБА_1 полягає у переміщенні товарів на підставі документів, що містить неправдиві відомості вартості товарів з метою зменшення розміру сплати митних платежів, що є ознакою порушення митних правил, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Посилаючись на вищенаведені обставини, представник Одеської митниці ДМС просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, у вигляді штрафу в розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил (1 036 841,91 грн) з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Одеської митниці ДМС Кептене Д.А., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, пояснення захисника Гудіма В.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог, п.5 ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, а також доводи апеляційної скарги представника Одеської митниці ДМС, апеляційний суд вважає, що вказані вимоги закону суддею першої інстанції були дотримані та погоджується з висновками суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене ст.483 МК України, передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст.7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Районним судом при розгляді вказаної адміністративної справи та апеляційним судом при перевірці доводів апеляційної скарги не було встановлено доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, тож апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про відсутність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 30.09.2021 року о 14 годині 25 хвилин до відділу митного оформлення №4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці подана митна декларація типу «ІМ40ЕЕ» №UA5000050/2021/204394 щодо переміщення товарів у контейнері CARU5180264.

30.09.2021 року, о 17 годині 56 хвилин, декларантом ТОВ «Голден Кастом» ОСОБА_2 з метою подальшого митного оформлення та випуску товару у вільний обіг, на підставі товаросупровідних документів, шляхом цифрового підпису з адреси електронної пошти «», в електронному вигляді подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» за внутрішнім номером 32 до відділу митного оформлення №4 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці, яка прийнята та зареєстрована митним органом за №UA500050/2021/204428.

Відповідно до митної декларації №UA500050/2021/204428 від відправника/продавця компанії США «Hermes International Shipping, LLC» у контейнері CARU5180264 на адресу одержувача/покупця ТОВ «Альфа Сервіс Плюс» переміщують автомобільні товари «автомобільні запчастини», загальною вартістю 25868,64 доларів США.

Зазначений товар для одержання ТОВ «Альфа Сервіс Плюс» переміщувався на підставі контракту №12АС/21 та відповідно до листа «Hermes International Shipping, LLC» вбачається, що вартість відправленого товару відповідно до контракту №12А/21 складає 25868,64 доларів США, як було заявлено у митній декларації №UA500050/2021/204428.

Також, як вбачається з листа компанії «Hermes International Shipping, LLC», товари зазначені в інвойсі LS20210512 від 12.07.2021 року були придбані компанією «Bexhill Auto Trading Co. OU», а відправником товарів є компанія «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD» (а.с.112-113).

Київською митницею у міжнародному відправленні виявлений інвойс LS20210512 від 12.07.2021 року, відповідно до якого покупцем товару є «Bexhill Auto Trading Co. OU», продавцем компанія «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD», а вартість товару складає 39014,22 доларів США. Отримані відомості стали підставою Одеській митниці ДФС для складання протоколу про порушення митних правил. Однак, суд не може погодитися з доводами митного органу, з наступних підстав.

Статтею 42 Конституції України встановлено те, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Статтею 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», усім суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності надано рівне право на здійснення зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством.

Так, ОСОБА_1 , як керівником підприємства ТОВ «Альфа Сервіс Плюс», що здійснює зовнішньоекономічну діяльність відповідно до норм законодавства України з компанією «Hermes International Shipping, LLC» 05.07.2021 року укладено зовнішньоекономічний контракт №12АС/21 на поставку автомобільних запчастин (а.с.40-44).

Пунктом 5.1 контракту передбачено, що ціни на товари зазначаються в специфікаціях до кожної поставки товару окремо.

Відповідно до ч.3 ст.335 МК України та п. 2.1 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 року №653, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс).

Згідно з «Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

З матеріалів справи встановлено, що в графі 31 митних декларацій, які разом з документами подавалися у електронному вигляді, зроблено посилання саме на інвойс. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 , як декларант, діяв виключно в рамках своїх повноважень, визначених чинним законодавством, яке регулює порядок декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Частинами 1 та 2 статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України в митному режиму «Імпорт», визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підставі зазначеного, та враховуючи приписи ст.58 МК України, щодо відсутності обмежень та наявності можливості застосування визначення митної вартості за першим методом, ОСОБА_1 було визначено митну вартість саме за першим основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Тобто, митну вартість автомобільних запчастин було визначено саме ту, яка зазначена в інвойсі та в специфікації і такий метод визначення митної вартості є цілком передбачений МК України.

Виявлений Київською митницею інвойс LS20210512 від 12.07.2021 року, відповідно до якого покупцем товару є «Bexhill Auto Trading Co. OU», продавцем компанія «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD», а вартість товару складає 39014,22 доларів США, є додатком до іншого контракту, а саме LS20200929A (а.с.17-19).

Відповідно до МК України відповідальність за ч.1 ст.483 настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Ознакою правопорушення, передбаченого ст.483 МК України, за якою ОСОБА_1 звинувачує митниця, є надання як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.

Суд дійшов до обґрунтованого висновку, що дана кваліфікуюча ознака в діях ОСОБА_1 відсутня і жодним належним та допустимим доказом митницею не доведена.

Висновок митниці про те, що інвойс компанії «Hermes International Shipping, LLC» містить неправдиві відомості не базується на доказах, а є лише припущенням.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема і за порушення митних правил (див. рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи, що вказаний лист є єдиним доказом, на який посилається митний орган, як на доказ вини особи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що він є не належним та не допустимим доказом, беручи до уваги європейську практику.

Тобто, митницею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 надавались документи, які містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, що виключає наявність в його діях складу порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст.62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважав що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність не доведена.

Згідно ч.2 ст.528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.1 ст.527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, враховуючи вищенаведені норми, зокрема, європейського права, вважав, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю вини особи.

Також районний суд правомірно дійшов до висновку, що у зв`язку з закриттям провадження по справі, слід повернути вилучений митними органами товар його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі представником Одеської митниці ДМС не зазначено обґрунтованих підстав для скасування судового рішення.

Єдиним доводом апелянта є виявлений Київською митницею інвойс LS20210512 від 12.07.2021 року, відповідно до якого покупцем товару є «Bexhill Auto Trading Co. OU», продавцем компанія «Lian Sheng (Xiamen) Import&Export Co., LTD», а вартість товару складає 39014,22 доларів США.

Разом з тим, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що вказаний інвойс є додатком до іншого контракту, тоді як ОСОБА_1 , як декларантом, у поданій митній декларації вказано ціну товару, яка визначена у інвойсі до контракту №12АС/21, на підставі якого переміщувався товар.

Враховуючи вищенаведене, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову, постанова районного суду є законною і обґрунтованою.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДМС Кептене Дмитра Андрійовича - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду міста Одеси від 07.12.2021 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець