КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/605/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Конюшком Денисом Борисовичем, на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №037257 водій ОСОБА_1 29 березня 2021 року о 08 год. 10 хв., керував транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Відповідно до висновку довідки із КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначено стан ОСОБА_1 - наркотичне сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої наголошує, що стан наркотичного сп`яніння можливо встановити виключно за допомогою відібрання біологічних речовин та проведення відповідних лабораторних досліджень. Проте всупереч вказаному, ОСОБА_1 не здавав жодних біологічних речовин, а лікар-нарколог визначив, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння «на око». Такі обставини підтверджуються Актом огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, з врахуванням вказаного, апелянт вважає, що огляд на стан сп`яніння та результати такого огляду є такими, що проведені з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вважає їх недійсними.

Захисник ОСОБА_1 - Конюшко Д.Б. просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляд справи захисник ОСОБА_1 - Конюшко Д.Б. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи вказану справу та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не врахував, що до протоколу про адміністративне правопорушення додатний акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в якому лікар не проводив лабораторне дослідження сечі ОСОБА_1 а написав діагноз на «око», що на його переконання є припущенням, а доведеним фактом. Неможливість ОСОБА_1 справити природну потребу ( здати сечу), не дає права лікарю наркологу роботи висновок на «око» , як він вказав клінічно, а потребувало додаткового дослідження чи то крові чи то слини. Однак вказаних дій лікар не вживав , а ОСОБА_1 при цьому не відмовлявся від здачі крові чи слини.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - Конюшко Д.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2.9 А Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №037257 водій ОСОБА_1 29 березня 2021 року о 08 год. 10 хв., керував транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20. Відповідно до висновку довідки із КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначено стан ОСОБА_1 - наркотичне сп`яніння. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У вказаному протоколі також містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він вказав, що виїхавши від дому він був зупинений працівниками поліції й на прохання пройти перевірку він погодився, але у зв`язку із хронічною хворобою нирок не зміг здати аналіз.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 29 березня 2021 року, зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (стимулятори) встановлено клінічно. Даний висновок складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи від 29 березня 2021 року (а.с.2).

Судом також встановлено, що відповідно до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001642 від 29 березня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 було зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів. Крім того, у вказаному акті також зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано попити води, проте останній здати аналіз так і не зміг (а.с.9).

Крім того, відповідно до листа КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 02 липня 2021 року №655 зазначено, що збір біологічного середовища не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до листа КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 10 серпня 2021 року №798 зазначено, що при проведенні огляду лікар-нарколог Борисов А.О. виявив у ОСОБА_1 клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, які були внесені у пункти 10-14 Акта №001642 та відповідали клінічним ознакам, зазначеним у розділі F15.0 глави V Психічні та поведінкові розлади Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ-10) та у пункті 4 розділу І Інструкції. На підставі виявлених при проведені огляду клінічних ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів». Також зазначено, що ОСОБА_1 зразок біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження не здавав (а.с.11-12).

Крім того, в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого 29 березня 2021 року ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до положень п.7-8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до положень п. 12-13 Розділу ІІІ вказаної вище Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 Розділу ІІІ вказаної Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22 Розділу ІІІ вказаної Інструкції).

Системний аналіз матеріалів справи та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції дає підстави для висновку, що при проведені огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не було дотримано вимог вказаної інструкції, оскільки як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не зміг здати біологічний аналіз (сечу), проте йому не було запропоновано здійснити аналіз на підставі іншого біологічного матеріалу - слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Встановивши, що ОСОБА_1 не може здати біологічний аналіз (сечу), в порушення вимог п. 12-13 Розділу ІІІ вказаної вище Інструкції, йому не було запропоновано здати аналіз крові й зроблено висновок, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння лише на підставі клінічного огляду.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Конюшком Денисом Борисовичем, задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський