Дата документу Справа № 321/1240/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 321/1240/21 Головуючий в 1 інст. Машкіна Н.В
Провадження №33/807/23/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Будовської Н.В., іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 4 листопада 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 24.08.2021 року о 16 год. 16 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Т-08-10 сполученням смт. Михайлівка смт. Пришиб в західному напрямку, в порушення п.12.1, 14.2 «в» ПДР України, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатню для обгону відстань, в результаті чого здійснив зіткнення з причепом ПГА-1, державний номер НОМЕР_2 , автомобіля Пежо Партнер, державний номер НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку під керування водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, загиблих чи постраждалих немає.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що за наявності клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою захисника, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його адвоката, чим порушив права апелянта. Вказує, що в порушення ст. 245 КУпАП, суд надав перевагу стороні потерпілого, зокрема допитав свідка ОСОБА_4 , який є сином потерпілого, при цьому залишаючи поза увагою безпосередніх свідків присутніх у його автомобілі. На думку апелянта, судом під час засідання не було здобуто беззаперечних доказів його вини, а свідчення осіб, письмові пояснення, інші докази мають явні розбіжності, які суд не вважав за необхідне з`ясувати та усунути, зокрема, відсутній опис пошкодженого транспорту, не допитано свідка ОСОБА_5 . Просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Будовської Н.В., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 ,суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 ,що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката, яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , який просив залишити в силі рішення місцевого суду, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апелянта щодо порушення судом права на захист ОСОБА_1 через розгляд справи за відсутність останнього та не задоволення клопотання про перенесення розгляду справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Суд першої інстанції неодноразово призначав розгляд справи, проте, у зв`язку із клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника адвоката Будовської Н.В. слухання справи відкладалося з причин, заявлених вказаними особами (а.с. 22,25,27,28,31,33,34).

Посилання щодо наявності процесуального порушення через відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 4 листопада 2021 р. у зв`язку з хворобою адвоката Будовської Н.В. безпідставні, оскільки суд аргументовано розцінив таку позицію як мету затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому вважав за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його адвоката, з чим погоджується і апеляційна інстанція з огляду на тривалість судового розгляду районним судом даної справи та неодноразові відкладення внаслідок позиції ОСОБА_1 та адвоката Будовської Н.В.

При цьому слід відмітити, що заявлена правопорушником обставина хвороби захисника не знайшла документального підтвердження, оскільки відповідних доказів до суду не надано під час розгляду справи в суді першої інстанції. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги.

Наявна в матеріалах справи довідка лікаря КНП «Центр первинної допомоги № 10» свідчить про знаходження на лікуванні адвоката Будовської Н.В. у період з 11 по 15 жовтня 2021 р. (а.с. 29), що не підтверджує хворобу захисника станом на розгляд справи, а саме 4 листопада 2021 р.

Щодо залишення без задоволення клопотання про відкладення справи, то апеляційна інстанції зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком. Особа має цікавитися рухом справи, а не розраховувати на беззаперечне задоволення заяви про відкладення розгляду справи.

Одночасно, зауважую, що наявні у справі письмові докази є достатніми для формування позиції з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ст. 124 КУпАП.

Суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема ОСОБА_1 та його представник належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції, у свою чергу, переконався у обізнаності ОСОБА_1 про апеляційний розгляд справи та фактичне надання йому можливості бути присутнім при апеляційному розгляді, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізація зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, і останній, шляхом участі свого адвоката, реалізував їх при апеляційному розгляді.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи видно, що суд першої інстанції при розгляді даної справи додержався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та прийшов до обґрунтованих висновків про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які відповідають сукупності достовірних доказів у даній справі.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно положень п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 14.2 в) ПДР, передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у письмових поясненнях, долучених до справи зазначив, що він рухався по автодорозі Т-08-10 сполученням смт. Михайлівка смт. Пришиб на автомобілі Шевроле Лачетті. Попереду в попутному напрямку побачив автомобіль Опель, державний номер НОМЕР_4 , який вирішив обігнати. Коли він виїхав на зустрічну смугу приблизно на пів його кузову автомобіля Опеля, останній почав маневр обгону автомобіля Пежо, який рухався в попутному напрямку попереду нього. Побачивши це, він почав різко приймати вліво, в результаті чого його занесло і він зіткнувся правою стороною свого автомобіля з автомобілем Пежо, який в той час рухався попереду. В результаті ДПТ їх автомобілі отримали механічні пошкодження.

Отже, ОСОБА_1 вказував про намагання здійснити маневр обгону автомобіля Опеля, перебування в момент зіткнення позаду автомобіля Пежо.

На думку апеляційної інстанції суддя місцевого суду обґрунтовано визнав достовірними пояснення ОСОБА_2 про те, що рухаючись по автодорозі сполученням смт. Михайлівка смт. Пришиб він здійснював обгін автомобіля ЗІЛ 4331, державний номер НОМЕР_5 , за кермом якого був його син. Перед обгоном він переконався, що його ніхто не обганяє і маневр буде безпечним. Виїхавши на зустрічну смугу і зрівнявшись з автомобілем ЗІЛ, коли маневр обгону майже було завершено, він відчув удар в задню частину причепу його автомобіля, в результаті чого його відкинуло в кювет в зустрічному напрямку. В результаті ДПТ автомобілі отримали механічні пошкодження, оскільки вони підтверджуються настутними доказами, зокрема:

- даними відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 250466 від 24 березня 2021 р.;

- схемою місця ДТП від 24 березня 2021, на якій зображене місце розташування транспортних засобів після ДТП та зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів, що відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та поясненням потерпілого ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , який показав, що він рухався по автодорозі сполученням смт. Михайлівка смт. Пришиб на автомобілі Опель, державний номер НОМЕР_4 . Попереду нього їхав автомобіль Пежо з причепом, який здійснював маневр обгону автомобіля ЗІЛ. Він також хотів обігнати ЗІЛ, проте коли побачив, що його обганяє Пежо, повернувся на свою смугу руху. В цей час автомобіль Шевроле Лачетті, який рухався за ним, виїхав на зустрічну смугу для обгону трьох автомобілів, один з яких, а саме Пежо вже здійснював маневр обгону;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , який в суді першої інстанції показав, що він рухався по автодорозі сполученням смт. Михайлівка смт. Пришиб на автомобілі ЗІЛ 4331, державний номер НОМЕР_5 . За ним їхав автомобіль Пежо з причепом під керуванням його батька. Коли зустрічна смуга руху була вільною, батько почав обгін. Після початку обгону, автомобіль Опель, який рухався за автомобілем батька, також мав намір обігнати його, проте повернувся на свою полосу, зрозумівши небезпеку цього маневру. Коли з його автомобілем зрівнявся автомобіль батька, в нього врізався автомобіль Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1 , який рухався позаду в попутному напрямку за автомобілем Опель. Автомобіль Шевроле Лачетті рухався на великій швидкості і мав намір обігнати три автомобіля, один з яких Пежо, вже обганяв його автомобіля.

Отже, вказаними доказами у справі поза розумним сумнівом доведено, що безпосередньою причиною ДТП стало те, що транспортний засіб Пежо Партнер, державний номер НОМЕР_3 з причепом ПГА-1, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 вже здійснював маневр обгону, коли транспортний засіб Шевроле Лачетті, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , перебуваючи позаду також розпочав обгін, в результаті чого відбулося зіткнення.

Вказані дії водія ОСОБА_1 свідчать про порушення ним вимог п.п.12.1, 14.2 «в» ПДР та знаходяться у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки ОСОБА_1 мав враховувати дорожню обстановку та утриматися від здійснення маневру обгону на смузі зустрічного руху, на яку він виїжджав, переконатися, що смуга вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Доводи апеляційного скарги стосовно того, що суд надав перевагу показанням свідка ОСОБА_4 , який є сином потерпілого безпідставні, оскільки зазначені покази узгоджуються з іншими доказами у справі.

Щодо залишення поза увагою свідків, які були присутні в автомобілі ОСОБА_1 та не допитано свідка ОСОБА_5 , то апеляційний суд їх відхиляє, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його адвокат з відповідним клопотанням до суду першої та апеляційної інстанції не зверталися, а письмові пояснення свідка ОСОБА_5 повністю відповідають іншим доказам та відтворюють обставини події, підстав ставити їх під сумнів у суду не має.

Посилання щодо відсутності опису пошкодженого транспорту спростовуються матеріалами справи, зокрема схемою місця ДТП від 24.08.2021 р., на якій зображено розташування автомобілів в момент дорожньо-транспортної пригоди, зазначені дані про пошкодження транспортних засобів, зі змістом якої погодилися учасники пригоди та поставили свої підписи.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги інші доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Таким чином, місцевий суд належним чином встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обгрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 4 листопада 2021 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник