3/134/23/2022 Справа №: 134/2251/21
П О С Т А Н О В А

25 січня 2022 року Суддя Лабай О. В.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Відідлення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, ІПН невідомий.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААБ № 084531 від 08.12.2021, встановлено, що 08.12.2021 о 14 год. 45 хв. на автодорозі Т 2121 водій керував автомобілем ВАЗ в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на приладі «Драгер» у встановленому законні порядку. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

Захисник правопорушника адвокат Лукавський І.А. в судовому засіданні просив провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини, викладені у письмовому поясненні, мотивуючи тим, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: працівником поліції було допущено грубі порушення діючого законодавства, зокрема не було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікувальному закладі. Вказав, що ОСОБА_1 08.12.2021 не керував даним транспортним засобом, оскільки він був зламаний (заклинив правий передній супорт) та він чекав на свого брата, щоб той найшов можливість доставити автомобіль в смт Крижопіль. До нього підійшли працівники поліції та попросили надати посвідчення водія та пройти тест на освідування на стан алкогольного сп`яніння і щоб не конфліктувати з поліцейським, він пройшов освідування на невідомому йому приладі. Працівник поліції повідомив його, що результат позитивний 2,68 проміле і що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. З результатом освідування він не погодився так як не вживав алкогольні напої та сам запропонував проїхати в лікувальний заклад, але йому було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення за відсутності у нього посвідчення водія, від підпису він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, було складено без його присутності лише о 19:00 год., коли він перебував дома, а з протоколом був ознайомлений в кінці грудня 2021 при отриманні його поштою.

Також, зазначив, що свідки під час освідування були відсутні. Факт того, що ОСОБА_1 не визнавав результати свого освідування на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відсутністю підпису у графі «з результатом згоден» в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, а також матеріалами відео зйомки, де заперечував вживання алкоголю. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

За положеннями статті ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладену норму закону, поліцейський, який складає адміністративний протокол має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини „поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного „розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого „розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до „кримінального аспекту в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі „Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.. Порядок проходження такого огляду встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як визначено П.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі 404/4467/16-а зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом було досліджено відеозапис події, долучений до матеріалів справи, відповідно до якого встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває в транспортному засобі, на вимогу поліцейського, водій не надає посвідчення водія, а лише тимчасове посвідчення водія, на запитання поліцейського, чи вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 заперечує вживання алкогольних напоїв. Однак при подальшій розмові та звинувачення поліцейського, що останній чуть не в`їхав в службовий автомобіль, ОСОБА_1 вказує, що мав намір повернути на Голубече. Також на відео видно тормозний шлях автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 . На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_1 погодився, результат 2,68 проміле. Поліцейський повідомляє, що у зв`язку із позитивим результатом огляду відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі на відео встановлено, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейського, що їхав на скору. На пропозицію підписати документи, водій відмовився. Заперечення і версію ОСОБА_1 , суд не бере до уваги щодо не керування транспортним засобом, оскільки він сам вказує, що спочатку мав намір повернути на Голубече, а в подальшому вказує, що їхав на скору, а також і те, що він не погоджувався з результатом огляду, розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі. Таким чином, огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився приладом «Драгер», а невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, твердження про його нібито незгоду із результатами огляду на місці є способом самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи. Крім того в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2021.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення вимог ст. 256 КУпАП в частині того, що свідки при огляді на стан алкогольного сп`яніння були відсутні, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку залучення свідків Законом не вимагається відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного адмінправопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: