Справа №705/275/22
3/705/624/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2022 Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши матеріали, які найшли з військової частини НОМЕР_1 м. Умань, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення А2183 №1 від 12 січня 2022 року, ОСОБА_1 11 січня 2022 року о 08 годині 00 хвилин, перебував на території військової частини НОМЕР_1 (м.Умань) в нетверезому стані та виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, тобто розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частинив нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Суддя всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі докази в справі про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у справі доказами, а саме: протоколом серії А2183 №1 від 12.01.2022, складеним командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеного лікарем КНП «Уманська психіатрична лікарня» за №298 від 11.01.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 10 год. 10 хв. 11.01.2022 року перебуває у стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ; довідкою №1214/2 ВЧ НОМЕР_1 від 17.01.2022 року, згідно якої старший солдат служби за контрактом ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової). Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303 «Про часткову мобілізацію» в Україні настав особливий період. Заходом припинення особливого періоду є демобілізація, але президентом України рішення щодо проведення демобілізації не приймалося.

Питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду і Вищий адміністративний суд України у постанові від 16.02.2015 (справа№800/582/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою, суддя приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суддя враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також щире каяття ОСОБА_1 , як обставину, що пом`якшує відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде накласти нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням положень п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172-20, ст. ст. 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачено не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.В. Піньковський