ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/69/22 Справа № 701/986/21 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Маренюк В. Л. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Мельника В.В. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , 16.10.2021 року о 01 год. 14 хв., був затриманий на вул. Леонтовича смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "Skoda Superb", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постаново суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 13.12.2021 р. відносно нього та закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як пропущений з поважних причин. Зазначив, що у зв`язку із відсутністю його в судовому засіданні постанова в день винесення вручена йому не була, фактично оскаржувану постанову він отримав 15.12.2021 р. рекомендованим листом.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що 16.10.2021 року у смт. Маньківка, близько 01 години 10 хвилин повертаючись додому він зупинився по вул. Леонтовича для того, щоб поговорити по телефону, адже до нього зателефонував знайомий. Через декілька хвилин до нього підійшли працівники поліції та повідомили що він порушив ПДР, а саме не був включений поворот коли він повертав із другорядної дороги на головну, і при цьому вони не представилися.

Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу під його керуванням. Відеозапис про те, що ним нібито не включений «поворот» не підтверджує факт порушення ним ПДР, адже відео на ньому зафіксоване о 01 год. 08 хв., а відео відносно нього розпочато о 01 год. 14 хв., при цьому на першому відео неможливо встановити що то саме він не включив поворот.

Вказує, що під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, працівник поліції не повідомив порядок проходження такого тесту та навіщо його проходити. Оскільки, з пояснень працівника поліції він зрозумів, що освідування необхідно пройти у зв`язку зі станом його здоров`я, то він відмовився, а працівник поліції сказав, що він може їхати і протокол відносно нього складати не будуть.

Проте, 16.10.2021 р. о 02 год. 15 хв. він звернувся до КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області у порядку самозвернення з метою встановлення відсутності у нього будь - якого виду сп`яніння. Відповідно до висновку № 000251 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у нього ознак сп`яніння не виявлено.

Апелянт наголосив, що їхати до лікарні йому ніхто не пропонував, а всі ознаки сп`яніння які вказані в акті огляду на стан сп`яніння є надумані. Та зазначає, що суд при розгляді справи не звернув уваги, що його як водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КупАП.

Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст. 256 КУпАП, він ним не підписаний, і в ньому не зроблено відмітки що особа відмовилася від підпису, що ставить під сумнів час та дату складання даного протоколу.

Крім того, апелянт зазначив, що матеріали справи не містять відомостей щодо роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням прав громадян.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вважаю, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року, оскільки копію постанови суду першої інстанції він отримав після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 16.10.2021 року о 01 год. 14 хв., був затриманий на вул. Леонтовича смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "Skoda Superb", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 186111 від 16.10.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 16.10.2021 року о 01 год. 14 хв., був затриманий на вул. Леонтовича смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, за керування транспортним засобом автомобілем "Skoda Superb", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав запах алкоголю з ротової порожнини, та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, як на місці зупинки так і в медичному закладі.(а.с.3);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в Маньківську ЦРЛ від 16.10.21 року, на ОСОБА_1 , де зазначено, що останній мав запах алкоголю з ротової порожнини, та від проходження огляду відмовився.(а.с.4);

- даними DVD диску від 16.10.2021 року із записом до адміністративного протоколу серії ААБ № 186111 від 16.10.2021 року на гр.. ОСОБА_1 з якого вбачаються події викладені в адміністративному протоколі.(а.с.5).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події та в медичному закладі, не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №186111 від 16.10.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 16.10.2021р. де зазначено, що гр. ОСОБА_1 мав запах алкоголю з ротової порожнини, та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, та в медичному закладі, відеозаписом на DVD - диску, здійсненого працівниками поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, про самозвернення до Маньківської ЦРЛ для встановлення відсутності будь якого сп`яніння, є необґрунтованим.

Так, проведення огляду за самозверненням ОСОБА_1 (а.с.36) до КНП «Маньківська ЦРЛ» та їх висновок № 000251, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння від 16.10.2021 року, де зазначено, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу 16.10.2021 року о 02:30 год. для освідування, в установленому законом порядку, є недопустимим доказом, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд проводиться в присутності працівників поліції.

Крім того, ОСОБА_1 притягнутий за відмову від проходження у встановленому Законом порядку освідування на виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу також є необґрунтованим, оскільки обґрунтованість та підстави зупинки транспортного засобу не впливають на законність судового рішення у даній справі.

Доводи апелянта, щодо нероз`яснення його прав також є необґрунтованим, так як в протоколі про адміністративне правопорушення наявна відмова про надання пояснень та відмова від підписання даного протоколу, а з адміністративного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`ясненні його права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 ( сімнадцять тисяч ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 454 грн. 00 (двадцять) коп.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 13.12.2021 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року.

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок