Справа № 149/3406/21
Провадження №3/149/71/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Робак М.В., розглянувши матеріли, які надійшли від Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавчинею в магазині "Фенікс № 4" в м. Хмільник Вінницької області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмільницьким МРВ УМВС, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 769080 від 03.12.2021, 03.12.2021 о 20:50 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 будучи продавцем магазину "Фенікс № 4", знаходилась на робочому місці без COVID-сертифікату, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року.

Вчине кваліфікується за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала, пояснивши це тим, що не є суб"єктом вказаного правопорушення, так як не є ФОП, який здійснює підприємницьку діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює продавчинею у магазині "Фенікс № 4" в м. Хмільнику Вінницької області. Доказів того, що вона є суб"єктом господарської діяльності, суду не надано.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Із вищенаведеного випливає висновок про те, що суб`єктом вказаного правопорушення є саме суб`єкт господарювання або посадова особа (включаючи, фізичну особу-підприємця), який здійснює торгівельну діяльність вищезазначених товарів через найманих ним працівників, однак таким суб`єктом за змістом норми ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є найманий приватним підприємцем продавчиня магазину ОСОБА_1 , стосовно якої складено вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення.

Дійсно, частиною 1 статті 44-3 КУпАП визначено склад адміністративного правопорушення та встановлено відповідальність "за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами". Тобто, вказана правова норма носить бланкетний характер, що відсилає правозастосовувачів вказаної норми до інших законодавчих чи нормативно-правових актів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2021 року серія ВАБ № 769080, у ньому стверджується, що ОСОБА_1 , порушила заборони, викладені у постанові КМУ № 1236 від 09.12.2020 року. Проте при цьому у ньому не наведено, які саме пункти та положення вказаної постанови КМУ чи інших нормативних актів з питань карантинних заходів, порушила ОСОБА_1 в аспекті недотримання певних карантинних правил і за порушення яких вона притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, так як ОСОБА_1 не є суб"єктом господарської діяльності, то вона у даному випадку не є суб"єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення порушеної норми закону.

Адже, згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (п. 58 рішення від 30.05.2013 року у справі "Малофєєва проти Росії" (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); п. 30,66 рішення від 20.09.2016 року у справі "Карелін проти Росії" (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, "коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,8,62 Конституції України, ст. ст. 2,9-11,44-3,245,247,251,255,283,285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Марина РОБАК