Справа № 587/2673/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2022 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від ВП №4 (м.Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , , непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Ковпаківським РВ 02.07.2016, РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-
15 грудня 2022 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 177877, 09 грудня 2022 року близько 10 год. 15 хв. на а/д Северинівка - Мар`ївка, Сумського району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладу ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Факт відмови зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, та затвердив, що не відмовлявся прослідувати до медичного закладу для встановлення стану наркологічного сп`яніння, крім того зазначив, що почувався добре ніяких підстав вважати що він перебував у наркотичному сп`яніння не було. Не погодившись з підозрою працівників поліції щодо можливого наркотичного сп`яніння він прослідував до медичного закладу самостійно та відповідно до медичного висновку № 523 від 09.12.2021 р ( 12.30), будь якого сп`яніння не виявлено.
В судове засідання був викликаний інспектор ОСОБА_2 який пояснив, що при несенні патрулювання ним було зупинено автомобіль ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував вказаним автомобілем без водійського посвідчення. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за водіння без водійського посвідчення виникли підозри з приводу наркотичного сп`яніння водія виходячи з його поведінки. ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння на що останній погодився. Однак зазначив, що вже в м. Суми, майже біля медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України.
Також в судовому засіданні було досліджено відеозапис зазначеного правопорушення, який не може бути взяти в якості доказу.
Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.
Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення здійснена епізодично, при чому на відеофіксації не зафіксовано чіткої відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Крім того, порушення поліцейськими вимог вказаної інструкції, в частині безперервності зйомки, та наданий медичний висновок який зроблено на протязі трьох годин після складання даного протоколу та є негативним, є підставою для визнання доводів ОСОБА_1 , про його невинуватість, обґрунтованими.
Суд безпосередньо підходить до оцінки доказів. В судовому засіданні не знайшло підтвердження факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на визначення наркотичного сп`яніння, надані та досліджені в судовому засіданні відео - матеріали також не підтверджують факт відмови притягуваної особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння оскільки наявні паузи та великі проміжки часу між увімкненням та вимкненням запису. Чіткої відмови ОСОБА_1 не встановлено, що не є порушенням п. 2.56 ПДР України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 не можливо прийти до висновку щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП в його діях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М. Черних