Справа № 756/846/22
Провадження № 3/756/1081/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №453348, ОСОБА_1 05 січня 2022 року о 17 год. 40 хв. по пр-т. Героїв Сталінграда, 46, у м. Києві, в магазині «Сільпо», здійснила дрібну крадіжку чужого майна.

ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, зазначила, що при розрахунку на "Експрес касі" магазину, непомітила, як не вийняла один з товарів з сумки, готова була розрахуватися, однак охорона магазину викликала поліцію, просила суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника судового процесу, оцінивши докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 51 КпАП України передбачена за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, що тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 51 КпАП України, підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №453348, рапортом, поясненнями та іншими документами.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини. Обставиною, що пом`якшує покарання правопорушниці судом визнано щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушниці судом не встановлено.

Разом із цим, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому у даному конкретному випадку суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи, що усне зауваження не відноситься до видів адміністративних стягнень з огляду на ст. 24, ч. 2 ст. 284 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись статтями 40-1, ч. 1 ст. 51, 283-285 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП у порядку, передбаченому ст. 22 КУпАП, з підстав малозначності адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач