Провадження №: 3/752/50/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_1
за участюОСОБА_1 (особисто), представника Міщенка П.В. (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 193366 від 18.03.2021, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП з посиланням на порушення п. "а" п. 2.9 Правил Дорожнього руху України, в якому зазначено, що 18.03.2021 о 17:20 у м. Києві по вул. Васильківській, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння , а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, неприродна блідість обличчя. Огляд на стан сп`яніння проходив в установленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20.

До зазначеного протоколу приєднано компакт-диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" № 001448 від 23.03.2021 (надалі по тексту висновок № 001448), протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 115206 від 18.03.2021, довідку старшого інспектора ВАП УПП у м. Києві про визначення повторності порушення правил дорожнього руху, друковану інформацію з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ (АРМОР) щодо ОСОБА_1 , роздруковану з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19.01.2021 № 752/879/21.

Під час розгляду справи по суті ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у керуванні автомобілем у стані наркотичного сп`яніння чи будь-якому іншому стані, який би знижував увагу та швидкість реакції та дозволяв безпечно керувати транспортним засобом, повноцінно дотримуватися усіх вимог Правил дорожнього руху, слідкувати за безпечністю своїх дій. Так, ОСОБА_1 вказував на безпідставність зупинки співробітниками поліції автомобіля, яким він керував, протиправність дій під час зупинки та спілкування, незаконність його затримання, добровільність проходження огляду на стан сп`яніння. Зокрема ОСОБА_1 повідомив, що палив цигарку з марихуаною у вихідні дні напередодні 18.03.2021 - 13-14 березня 2021 року у лікувальних цілях та знаходився у цей час вдома. Станом на 15.03.2021 та у подальшому, а особливо 18.03.2021 вже не був під впливом марихуани, цілком впевнено, адекватно себе почувався, був повністю адекватним, а тому коли йому вказали на необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, він одразу добровільно погодився, адже розумів, що не знаходиться у стані наркотичного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Міщенко О.В. клопотав перед судом про закриття провадження у справі з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, вказуючи на протиправність дії співробітників поліції з затримання ОСОБА_1 та зі складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно нього ж, нанесення ОСОБА_1 співробітниками поліції тілесних ушкоджень, що доводиться медичною довідкою, відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у момент зупинки, що доводиться відеозаписом, зробленим свідком, недотримання порядку проходження огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння (взяття зразку біологічного середовища, яке є не інформативним), відсутність виписаного на ім`я ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відсутність свідків при проведенні огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

За клопотанням представника ОСОБА_1 судом неодноразово здійснювався виклик свідків - співробітників Управління патрульної поліції (суддею) у м. Києві, які 18.03.2021 здійснювали адміністративне затримання ОСОБА_1 та оформлення протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП для проведення їх допиту, а також направлявся запит для з`ясування дійсних прізвищ, імен та по батькові осіб, які вписані у протокол про адміністративне затримання в якості понятих, адже представник ОСОБА_1 заявляв суду клопотання про їх допит в якості свідків.

На запит суду (судді) Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомило про відсутність інших відомостей та документації на осіб, які виступали понятими 18.03.2021, ніж ті, що відображені у протоколі про адміністративне затримання від 18.03.2021.

Судове засідання у справі неодноразово відкладалося, проте співробітники Управління патрульної поліції у м. Києві, які неодноразово викликалися в судове засідання для дачі пояснень в якості свідків, жодного разу до суду не прибули.

11.10.2021 за мотивованим клопотанням представника ОСОБА_1 судом (суддею) витребувано докази у справі від Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" та установлено строк для їх подання або ж повідомлення суду про об`єктивну неможливість виконання вимог суду (п`ятиденний термін).

Станом на 24.01.2022 реагування на постанову суду (судді) та попередньо надані адвокатські запити представника Круміна О.В. не надійшло.

Зважаючи га обмеженість процесуальних строків розгляду справи та строків притягнення особи до адміністративної відповідальності 24.01.2022 у судовому засіданні суд (суддя) дійшов висновку про недоцільність подальшого відкладення розгляду справи для очікування свідків та витребуваних доказів та доцільність вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, заперечення та доводи представника, уважно дослідивши наявні у справі докази, переглянувши в залі судового засідання на робочому комп`ютері відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції, а також докази, надані стороною захисту, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 цієї ж статті.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України наказом № 1452/735 від 09.11.2015 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішнії справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 4 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції № 1452/735.

За приписами п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 12 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735).

З викладених положень зазначеної Інструкції № 1452/735 слідує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводиться в медичному закладі, оскільки для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язково проводяться лабораторні дослідження і працівник поліції повинен оформити направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

У п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 закріплено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З переглянутих відеозаписів з нагрудної камери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 у кайданках було доставлено18.03.2021 о 18:39 до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" по вул. П. Запорожця, 20 у м. Києві, де при спілкуванні з медичним працівником він добровільно повідомив, що бажає здати аналізи на установлення стану сп`яніння. Медичну установу працівники поліції та ОСОБА_1 покинули після 20-ї години вечора того ж дня.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 193366 від 18.03.2021 з указівкою на перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом з посиланням на висновок № 001448 складено о 18:57.

Відеозапис містить момент роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків у зв`язку зі складенням протоколу про адміністративне затримання, прохання ОСОБА_1 про адвоката, яке обговорюється обома співробітниками поліції.

Як з`ясовано судом (суддею) за наслідками перегляду всіх відеозаписів, дослідження всіх матеріалів справи і заслуховування пояснень ОСОБА_1 захисником останнього забезпечено не було.

Як вбачається з висновку № 001448 огляд ОСОБА_1 проводився 18.03.2021 о 19:05, направлений на огляд був о 18:30. У графі "висновок огляду" вказано: "перебуває у стані наркотичного (канабіоїди) сп`яніння".

Графа "підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду" не заповнена.

Сам висновок № 001448 складено (дата заповнення) 23.03.2021.

З наявних фактичних даних слідує, що ОСОБА_1 не було повідомлено про результати огляду на стан наркотичного сп`яніння лікарем за наслідками відібрання у нього зразків біологічного середовища (за його твердженнями - сечі) і висновок № 001448 він не підписував та не був ознайомлений з його змістом.

Крім того, наявними доказами доводиться, що станом на момент складання протоколу від 18.03.2021 серії ААБ № 193366 - о 18:57 ОСОБА_1 ще не пройшов медичний огляд, у нього навіть не відібрали зразки для лабораторних досліджень.

Як вказувалося вище, висновок № 001448 було заповнено 23.03.2021, аналіз відібрано 19:05.

За наведених обставин, зазначений висновок № 001448 не є таким, що складений з дотриманням вимог Інструкції № 1452/735 та підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, на момент складання протоколу від 18.03.2021 серії ААБ № 193366 у співробітників поліції були відсутні необхідні підтверджуючі документи щодо перебування водія у стані сп`яніння, що унеможливлювало оформлення протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Поряд з викладеним слід зазначити, що переглянувши відеозаписи, надані представником ОСОБА_1 та які здійснювалися пасажиром, котрий перебував поряд з ОСОБА_1 в автомобілі у момент зупинки, суд (суддя) не встановив наявності обґрунтованих підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не встановив моменту з`ясування обставин наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Крім того, на переконання суду (судді), у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів, зроблених як свідком (пасажиром автомобілю Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 ), так і співробітниками патрульної поліції, не виникло б сумніву у тому, що ОСОБА_1 не перебував під дією речовин, які змінюють свідомість, впливають на відчуття реальності та здатні негативно впливати на акуратність керування транспортним засобом, знижують увагу, швидкість реакції тощо. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображеного на відео файлах ОСОБА_1 у сукупністю з заслуханими поясненням, вказують на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння у момент зупинки та після неї.

Згідно з п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені ч. 1-4, 6 і 7 ст. 121, ч. 3-5 ст. 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), ст. 122-5, 124, 126, ч. 1-4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абз. 1 п. 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку відсторонено від керування, а автомобіль затримано.

З огляду на встановлені обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та з огляду на наявність численних порушень процедури оформлення адміністративного матеріалу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, суд відхиляє заперечення представника ОСОБА_1 щодо посилань на ненадання співробітниками патрульної поліції ОСОБА_1 направлення про проходження огляду як підставу вважати незаконним проведений огляд на стан сп`яніння, адже, на переконання суду з мотивів і аналізу підзаконних нормативних актів, що викладені вище, у даному разі видача направлення водієві не є доцільною дією, адже його було доставлено до закладу охорони здоров`я.

Також не надається оцінка діям співробітників поліції в частині правомірності застосування спецзасобів до ОСОБА_1 , адже це не входить до предмету дослідження в ході розгляду справи за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Щодо решти непроаналізованих заперечень представника суд (суддя) зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

З огляду на викладене, керуючись ст. 9, 23 ст. 130, 247, 280, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко