Справа № 324/2161/21
Провадження № 3/324/96/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складений інспектором СРПП ВП Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О. у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП, в якому зазначено, що 25 жовтня 2021 року о 09 годині 55 хвилин на 698 км а/д сполученням Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь водій ОСОБА_1 керував автомобілем КАМАЗ д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , на передній осі якого зліва зовні встановлено колесо, що має пошкодження оголений корд, чим порушив п.31.4.5Б ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

У судове засідання особа, відносно якої складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, однак подав до суду заяву, в якій зазначив про підтримання ним клопотання захисника Богдана В.М., просив його задовольнити.

У судове засідання з`явився захисник Богдан В.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16 листопада 2021 року, та пояснив, що ані він, ані його довіритель не згодні із вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, вказав на суперечливі дані та значні недоліки, допущені працівниками поліції при складенні зазначеного протоколу, у зв`язку з чим просив провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, про що подав до суду відповідне клопотання.

У клопотанні захисника Богдана В.М. про закриття провадження у справі зазначено, що згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце. Час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. В порушення вимог вказаної норми закону протокол складався не на місці вчинення адміністративного правопорушення і не на місці, яке вказане у протоколі, а взагалі не відомо де, і тим більше у відсутність ОСОБА_1 , про що свідчить відсутність його підписів у протоколі та відсутність свідків, які б свідчили про відмову від підпису. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причепом, на якому були встановлені колеса, які мали пошкодження, проте вказане нічим не підтверджується і до протоколу не додано жодних доказів цьому. Захисник Богдан В.М. у своєму клопотанні зазначає, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з причепом, на якому були встановлені колеса, які відповідають технічним вимогам та вимогам законодавства і не мають ніяких пошкоджень. Після зупинки транспортного засобу інспектор поліції перевірив документи, переписав дані на якийсь аркуш паперу, після чого повернув йому документи. Ніякого протоколу на місці зупинки транспортного засобу поліцейський не складав, права не роз`яснював, щодо технічних несправностей автомобіля не висловлювався. Враховуючи викладене, виникають сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка окрім протоколу до матеріалів справи ніяких доказів правопорушення не додала. У зв`язку із зазначеним просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись із заявленим клопотанням, вислухав пояснення захисника Богдана В.М. та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до такого висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року народження.

Статтею 121 ч.1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Статтею 121 ч.2 передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Статтею 121 ч.3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Статтею 121 ч.4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою третьою цієї статті.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, до суду надано:

1) протокол серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складений 25 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП №4 Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О., в якому зазначено, що ОСОБА_1 при зазначених в ньому обставинах порушив п.31.4.5б ПДР, при цьому суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, (далі Інструкція № 1395), з таких підстав: зазначений протокол не підписаний правопорушником та не містить запису щодо відмови від підпису особи, у відношенні якої складено протокол, що є порушенням вимог ч.3 ст.256 КУпАП; графа «свідки чи потерпілі» у вказаному протоколі залишилася взагалі не заповненою.

2) копія протоколу серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складеного 25 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП №4 Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О. у відношенні ОСОБА_1 , з чого лише вбачається, що ОСОБА_1 не отримував копію зазначеного протоколу ні наручно, ні поштово, що взагалі порушило його право на оскарження даної постанови та, відповідно, право на захист.

3) копія постанови Пологівського районного суду Запорізької області №324/1385/21, провадження №3/324/640/2021 від 05 жовтня 2021 року у відношенні ОСОБА_1 , однак копія зазначеної постанови не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення від 25 жовтня 2021 року, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

Також суд зазначає, що Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (надалі Інструкція №1026) передбачено обов`язок поліцейських проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими. Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є: забезпечення об`єктивних доказів вчиненого правопорушення; усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій; перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Однак, в порушення вимог Інструкції №1026, та вимог ст.251 КУпАП, до протоколу серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складеному 25 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП №4 Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О. у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП відеодоказу не додано.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, суд визнає недопустимими доказами: протокол серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складений 25 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП №4 Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О.; копію протоколу серії ААБ №152941 від 25 жовтня 2021 року, складений 25 жовтня 2021 року інспектором СРПП ВП №4 Маріупольського РУП майором поліції Зайцевим Д.О.; копію постанови Пологівського районного суду Запорізької області №324/1385/21 від 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст.280 КУпАП, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Згідно з. ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Однак, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст.284 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з недоведеністю поліцейськими провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.121 КУпАП, що мало місце 25 жовтня 2021 року при зазначених в протоколі обставинах, суд приходить до висновку, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121, 247, 268, 279, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.