Справа № 264/8813/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № ВАВ 463550 від 25 листопада 2021 року, 25 листопада 2021 року о 13.05 год. ОСОБА_1 перебував за адресою: м.Маріуполь,Кальміуський район, вул.Академіка Амосова,11, без документів, що підтверджують вакцинацію від COVID-19 та без наявності документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п.2 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року.

Правопорушник в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251,252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворою додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративною правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У підтвердження вини ОСОБА_1 було надано протокол про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2021 року; диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває на вулиці, підтверджує факт відсутності документів, що встановлюють його особу та документів про вакцинацію, та йому роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора поліції; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які надали пояснення, що в зазначений час вони були залучені в якості понятих, однак пояснень щодо суті правопорушення не наведено; письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт повідомлення зі служби «102»; довідку перевірки звернення та копію постанови КМУ №1236 від 09грудня 2020 року.

Частина 1 ст.44-3 КУпАП передбачає правопорушення у вигляді порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн-34000 грн.).

КУпАП був доповнений статтею 44-3 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин, це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до п.п.2 п. 2-2 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, серед яких: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Виходячи з системного аналізу ст.44-3 КУпАП, об`єктом правопорушення є суспільні відносини щодо охорони здоров`я населення, об`єктивною стороною є діяння (дія чи бездіяльність), що виразились в порушенні встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами», недотримання яких створює загрозу здоров`ю населення і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових захворювань серед населення.

На думку, суду перебування ОСОБА_1 в громадському місці без документів, що посвідчують особу, не містить в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпроАП, оскільки незважаючи на закріплене діючим законодавством правило перебування в громадських місцях з документами, що посвідчують особу, ні протоколом, ні матеріалами до нього не доведено, що перебування ОСОБА_1 на вулиці без документів, що посвідчують особу, містило в собі дії направлені на порушення саме правил та норм щодо карантину людей, та створило загрозу виникнення і розповсюдження на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Тобто, на думку суду, перебування особи на вулицях без документів не є порушенням встановленого в Україні карантину, і не завдає вказаними діями шкоди охороні здоров`я населення.

Також під сумнівом суб`єктивна сторона правопорушення, вина у формі умислу або необережності, мета скоєння. На думку суду, перебуваючи на вулиці без документів ОСОБА_1 не мав умислу та мету порушити карантині обмеження, та створити загрозу поширення COVID-19, не посягав на охорону здоров`я населення, під час дії карантину.

З системного аналізу вказаної постанови КМУ, слід зробити висновки, що працівники Національної поліції з метою здійснення поточного контролю на вулицях, проводять вибіркову перевірку документів, що посвідчують особу з метою з`ясування інформації, чи потребує особа самоізоляції, отже законодавець встановив обмежувальні заходи у вигляді перебування на вулицях з документами, що посвідчують особу, саме для контролю за особами, які потребують самоізоляції.

Крім того, ОСОБА_1 інкримінують не надання працівникам поліції документів, що підтверджують вакцинацію від COVID-19, однак зміст постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, на яку посилається посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не містить посилання на обов`язкову наявність та пред`явлення документів про вакцинацію від COVID-19 в умовах, що виникли на момент складання протоколу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285,287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпроАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. О. Матвєєва