ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

26 січня 2022 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

31.10.2021 о 06:28 год. в м. Запоріжжі, вул. Незалежної України, 86Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Водія відсторонено від керування ТЗ шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами із повідомленням за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Інші засоби зв`язку в матеріалах справи відсутні. Крім того судом розміщено оголошення про виклик до суду на сайті судової влади.

Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, заяв про відкладення розгляду або про розгляд справи в його відсутність суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 3 статті 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення достовірно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 278677, складеного інспектором 31.10.2021, рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області рядового поліції Хименко Юлії від 31.10.2021, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, виписаного 31.10.2021 о 06:35 год. на ім`я ОСОБА_1 , довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Потяко Кирила зробленої з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої, ОСОБА_1 двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 КУпАП, витягами із бази даних, а також відеозаписами, що містяться на компакт-диску, долученого до матеріалів справи.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 КУпАП, а саме постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2021 (ЄУН 332/2167/21) та постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2021 (ЄУН 335/7658/21), відповідно до яких на ОСОБА_1 накладалися адміністративні стягнення у вигляді штрафу та адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Вищезазначені докази, на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, оскільки підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП України, оскільки він, будучи двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 130 КУпАП знов вчинив дії, передбачені частиною першою цієї статті у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`янінням.

Відповідно до частини 3 статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно з вимогами статті 33 КУпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, суд вважає, що таке стягнення не може бути застосовано, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який йому не належить.

Підсумовуючи все вищевикладене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч.ч. 1, 3 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.П. Соболєва