Номер провадження: 33/813/243/22
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Янковської Ю.Л.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 гривень.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2021 серії ААБ №046746 року водій ОСОБА_1 18.09.2021 року о 19 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом Chevrolet Niva, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проколом №000283 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КМП «ОО МПЦЗ» OOP від 18.09.2021 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.9(а) ПДР

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:

- у матеріалах справи відсутні докази перебування водія у стані алкогольного сп`яніння;

- водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не пропонувалось та проведено не було;

- матеріали справи не містять направлення водія на огляд у медичному закладі;

- від керування транспортним засобом водія відсторонено не було.

12 січня 2022 року апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з КНП «ООМЦПЗ» ООР було витребувано акт огляду (копію та долучені до нього документи), за результатами якого був наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1

26 січня 2022 року з КНП «ООМЦПЗ» ООР на електрону пошту апеляційного суду надійшла відповідь, у якій генеральним директором закладу Волощук А.Є. було направлено копії протоколу медичного огляду на стан сп`яніння для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння від 18.09.2021 року №000283 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особистої заяви ОСОБА_1 , результат досліджень видихуваного повітря.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, та оглянувши відеозапис з відеореєстратора DMT №1191, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.

Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на явні у справі наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №046746 від 19.09.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 18.09.2021 року о 19 годині 30 хвилин, керував транспортним засобом Chevrolet Niva, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проколом №000283 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КМП «ОО МПЦЗ» OOP від 18.09.2021 року;

- пояснення заступника командира корабля з персоналу від 19.09.2021 року;

- відеозапис з відеореєстратора DMT №1191;

- протокол медичного огляду на стан сп`яніння для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння від 18.09.2021 року №000283 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- роздруківку приладу Alcotest 6810, з результатом 0,82%.

Щодо посилань апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд зауважує, що ані протягом складання проколу про адміністративне правопорушення, ані у апеляційній скарзі та наданих у апеляційному суді поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, як і факту керування транспортним засобом.

Так, як вбачається з протоколу медичного огляду на стан сп`яніння для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння від 18.09.2021 року №000283 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не пропонувалось водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає, так як наведене не спростовує встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 2.9 ПДР.

Доводи ж апелянта про те, що від керування транспортним засобом його відсторонено не було апеляційний суд відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються змістом наявного у справі відеозапису.

Заперечення апелянта стосуються процедурних порушень, які, тим не менш не спростовують факту наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та не є такими, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що Верховий Суд у складі Великої Палати в постанові від 21 березня 2018 у справі № 235/3619/15-ц з посиланням на рішення Європейського суду у справі «Сутяжник проти Росії» зазначив, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто у керуванні транспортним засобами в стані алкогольного сп`яніння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі та у судовому засіданні щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2021 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду І.А. Артеменко