Справа №: 385/1706/21 3/385/77/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2022 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Ханас М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського районного ВП ГУНП України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 048040 від 24.12.2021 року, 24.12.2021 року, близько 10 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилялася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання своїх дітей, а саме: в будинку було брудно, відсутні продукти харчування, діти одягнуті в брудний одяг, чим порушила вимоги ст. 150 СК України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Ураховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу у її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи в сукупності всі зібрані у справі докази, доходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Згідно із диспозицією ч.1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є бланкетною, тобто у ній закріплюється лише загальні ознаки правил поведінки, тому обов`язковим є зазначення норми закону, яка визначає обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яку порушено суб`єктом обов`язків означеного вище правопорушення щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Окрім цього, ч.6 ст. 12 зазначеного вище Закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Під ухиленням батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей слід розуміти саме умисне вчинення вказаними особами будь-якого діяння (дій або бездіяльності), спрямованих на уникнення виконання батьківських обов`язків або ж свідоме нехтування ними.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення полягає у дії або бездіяльності батьків, тобто у тому, що вони не виконують або неналежно виконують свої обов`язки щодо виховання та навчання дітей, зокрема не дбають про їх моральне виховання, фізичний розвиток і зміцнення здоров`я, створення необхідних умов для здобуття ними освіти, успішного навчання тощо. Отже, з аналізу зазначеної норми, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія чи бездіяльність, а лише та, яка чітко передбачена чинним законодавством, та стосується забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Поза тим, попри посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на порушення вимог ст. 150 СК України, не зазначено, які саме належні умови не були створені для дітей, оскільки сам по собі факт наявності бруду в будинку, брудного дитячого одягу та відсутності продуктів харчування у розуміння вимог ст. 150 СК України не свідчить про невиконання матір`ю обов`язків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини неоднократно висловлювався щодо порушення стандартів розгляду проваджень у справах про адміністративні правопорушення, з-поміж іншого у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський Суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ураховуючи вищенаведене, дослідивши надані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зазначені обставини, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, вважаю за необхідне справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. М. Ханас

Дата документа 08.02.2022