П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 Справа №607/23426/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працює на посаді менеджера з адміністративної відповідальності нічного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_2»,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 10 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 815876 від 10.12.2021, 13 листопада 2021року о 03 год. 28 хв. по вул. Злуки, 45 м. Тернополя, в закладі громадського харчування, нічний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_2», відповідальною особою директором ОСОБА_1 , допущено проведення масового розважального заходу, за участю більше однієї особи на 4 квадратних метра будівлі, чим порушив вимоги пп. 6 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Представник ОСОБА_1 адвокат Строцень Т. О. подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в обов`язки ОСОБА_1 , який є менеджером НК «ІНФОРМАЦІЯ_2» не входить вирішення питань щодо допущення проведення/не проведення масового розважального заходу (в тому числі з дотриманням норм не більше однієї особи на 4 квадратних метра будівлі). При цьому, він не є самостійним суб`єктом господарювання, а тому, дані матеріали адміністративного провадження не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а тому, просить закрити дану справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ознаками за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами частини 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із вимогами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (із змінами внесеними Постановою КМ № 956 від 13.10.2020), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до пп.6 п. 3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення), у разі встановлення "жовтого" рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних, наукових, освітніх, професійних тематичних та інших) заходів (у тому числі в розважальних закладах (нічних клубах) і закладах громадського харчування) за участю більше однієї особи на 4 кв. метри площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі) або наповненістю залів понад дві третини місць (розміщення здійснюється з дотриманням заповнення двох рядів відвідувачами і одним порожнім рядом) у кожному окремому залі, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, проведення кваліфікаційного іспиту на право на зайняття нотаріальною діяльністю, тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора, атестації здобувачів у формі єдиного державного кваліфікаційного іспиту (включно з апробаційним проведенням єдиного державного кваліфікаційного іспиту) і тестових екзаменів ліцензійних інтегрованих іспитів "Крок" (далі - атестація здобувачів), проведення заходів з оцінювання якості освіти (пробного зовнішнього незалежного оцінювання, зовнішнього незалежного оцінювання, вступних випробувань із використанням організаційно-технологічних процесів здійснення зовнішнього незалежного оцінювання тощо), проведення яких належить до завдань Українського центру оцінювання якості освіти та його регіональних підрозділів (далі - заходи з оцінювання якості освіти), проведення офіційних спортивних заходів, включених до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України, та матчів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів із глядачами з наповненістю споруд, приміщень не більш як дві третини місць і за умови дотримання учасниками таких заходів відповідних санітарних та протиепідемічних заходів і здійснення обов`язкового щоденного контролю за станом здоров`я учасників.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 є директором розважального закладу НК «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться в АДРЕСА_2, та як відповідальна особа допустив проведення масового розважального заходу, за участю більше однієї особи на 4 квадратних метра будівлі.

Натомість, як убачається із наказу ФОП ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 від 02 березня 2017 року про прийняття на роботу - ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду менеджера з адміністративної діяльності НК «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Відповідно до посадової інструкції менеджера з адміністративної діяльності НК «ІНФОРМАЦІЯ_2» (із якою ОСОБА_1 ознайомлений 02.03.2017р.), Розділ ІІ Завдання та обов`язки, у посадові обов`язки ОСОБА_1 як менеджера із адміністративної діяльності, не входить вирішення питань проведення/не проведення масового розважального заходу (в тому числі з дотриманням норм не більше однієї особи на 4 квадратних метра будівлі).

Також, відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та Витягу з додатку до рішення виконавчого комітету від 31.10.2019 № 982 - суб`єктом господарювання, який здійснює діяльність за адресою: АДРЕСА_2 (заклад - НК « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), зазначено ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснює відповідну діяльність, а також те, що до його повноважень, як менеджера з адміністративної діяльності, віднесені питання проведення/не проведення масового розважального заходу (в тому числі з дотриманням норм не більше однієї особи на 4 квадратних метра будівлі) НК «ІНФОРМАЦІЯ_2» і, що саме він є відповідальним за дотриманням карантинних заходів цього закладу.

Відтак, жодними належними та допустимими доказами не доведено те, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи не має жодних доказів, які б свідчили про те, що масовий захід відбувався за участю більше однієї особи на 4 кв. метри площі будівлі, оскільки при оформленні адміністративних матеріалів, уповноваженою особою Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, не було надано жодних даних про те, яку площу займає будівля НК «ІНФОРМАЦІЯ_2» та кількість присутніх на масовому заході людей, що дало б можливість визначити, чи дійсно мало місце порушення карантинних норм та правил.

При цьому, із матеріалів відеофіксації, які містяться в матеріалах справи, не можливо встановити яка кількість людей перебувала в НК «ІНФОРМАЦІЯ_2», та чи було порушено вимогу, щодо перебування більше однієї особи на 4 кв. метри площі будівлі.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши зазначені матеріали справи, суд встановив, що в них не міститься жодних доказів, які б підтверджували, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в ході розгляду справи не встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Докази вини ОСОБА_1 щодо не вжиття заходів щодо дотримання карантинних норм в матеріалах справи відсутні, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст.44-3 КУпАП - провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк