ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/467/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

захисника - Барбаш С.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, що мешкає: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 03.06.2020 року о 12-25 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_1 по пр. Льва Ландау (міст), буд. 187-Б в м.Харкові, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем HONDA д.н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР та здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить судову постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, ухваливши нову постанову, якою:

- провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

- розглянути питання щодо встановлення вини водія HONDA CR-V ДНЗ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в оскаржуваній постанові жодним чином не зазначено в чому ОСОБА_2 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення та які він вчинив дії, що знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, а судом безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про проведення експертизи. Зазначає, що він не порушував вимог п. 13.1 Правил Дорожнього руху України, а подія ДТП сталася внаслідок дій водія ОСОБА_1 , який мав технічну можливість уникнути зіткнення з його автомобілем.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисником Барбаш С.В. та ОСОБА_2 подане клопотання про про призначення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». Для проведення експертизи експертам надати дане клопотання та матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі. В якості вихідних даних при проведенні експертизи експертам використовувати матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема схему дорожньо- транспортної пригоди; пояснення водіїв; фото та відеозапис з місця дорожньо-транспортної пригоди, а також інші матеріали справи про адміністративне правопорушення..

На вирішення експертам поставити наступні питання:

1. Як повинні були діяти водії автомобіля Honda-CR-V реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 та автомобіля ВАЗ-21121 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації відповідно до вимог Правил дорожнього руху України?

2. Чи мав водій автомобіля Honda-CR-V реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній ситуації технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди?

3. Чи маються в діях водія автомобіля Honda-CR-V реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?

4. Чи мав водій автомобіля ВАЗ-21121 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації технічну можливість уникнути даної дорожньо- транспортної пригоди?

5. Чи маються в діях водія автомобіля ВАЗ-21121 реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення цього клопотання, погоджуючись із висновком суду першої інстанції та вважав зайвим проведення експертизи, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей для розгляду цієї справи.

Дослідивши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції вбачає, що переважна більшість питань, які захисник просить поставити на розгляд експертам взагалі мають правовий характер та мають бути вирішені саме судом у нарадчій кімнаті за результатами апеляційного розгляду.

Крім того, залучення експертів не потрібно, оскільки подія ДТП чітко зафіксована на відеозаписі, який залучений до матеріалів цієї справи і об`єктивно досліджений в судах першої і апеляційної інстанції. З відомостей відеозапису вбачається подія ДТП від 03.06.2020 року, яка сталася по пр. Льва Ландау (міст), буд. 187-Б в м.Харкові між транспортними засобами ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , та HONDA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або не винуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Питання, що ставляться захисником Барбаш С.В. та ОСОБА_2 експерту в заявленому клопотанні взагалі охоплюються апеляційними доводами щодо незгоди з судовим рішенням та межують з вирішенням правових питань щодо винуватості осіб, які належить вирішувати тільки суду. За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для залучення експерта.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Барбаш С.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, думку потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_2 винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516769 від 01.07.2020 року (а.с. 1); схемі місця ДТП від 03.06.2020 року (а.с.2); відеозаписі відеореєстратора, який міститься на DVD-R диску та долучений до матеріалів справи (а.с.13), а також на усні пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наданими ними в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Як вбачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516769 від 01.07.2020 року, 03.06.2020 року о 12-25 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Льва Ландау (міст), буд. 187-Б в м.Харкові, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем HONDA, д.н.з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду.

З відомостями, зафіксованими у цьому протоколі ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі та наявність його власноручних пояснень до нього.

Крім того, відповідно до відомостей зафіксованих в схемі місця ДТП від 03.06.2020 року, об`єктивно вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортна пригоди транспортні засоби ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали наступні механічні пошкодження:

- автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , - ліве бокове дзеркало заднього виду;

- автомобіль HONDA, д.н.з. НОМЕР_2 , - праве переднє дзеркало, права передня дверь.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_2 або його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

З відомостей відеозапису подій від 03.06.2020 року, який зроблений на відеореєстратор автомобіля ОСОБА_1 та долучений до матеріалів справи і повторно досліджений в суді апеляційної інстанції, вбачається, що водій ОСОБА_2 керував автомобіль ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на головну дорогу з другорядної та маючи намір проїхати в правій крайній смузі на початку моста на пр. Л.Ландау в м.Харкові, не надав перевагу в русі водію ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі HONDA, та не дотримався безпечного інтервалу і скоїв зіткнення з автомобілем HONDA.

Водій автомобіля HONDA - ОСОБА_1 в судових засіданнях в судах першої та апеляційної інстанції пояснив, що 03.06.2020 він рухався на початку мосту на пр. Л.Ландау, в зв`язку з ремонтом дороги для руху транспорту було відкрито декілька полос, зазначив, що він рухався в крайній полосі та не змінював напрямок руху. Автомобіль ВАЗ 21121 під керуванням ОСОБА_2 намагався вклинитися в рух автомобілів з правого боку, але його не пропускали. Продовжуючи свій намір, водій ОСОБА_2 продовжив рух та дзеркалом скоїв зіткнення з його автомобілем. Вважає, що в ДТП винен водій автомобіля ВАЗ 21121, який не дотримався безпечного інтервалу та не надав дорогу його автомобілю, який рухався в колоні.

Згідно пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати, що й інші учасники виконують ці Правила.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечував. Причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне порушення. Крім того, такі твердження апелянта щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоди повністю спростовуються відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516769 від 01.07.2020 року , схемі місця ДТП від 03.06.2020 року , відеозаписі подій від 03.06.2020 року, а також усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими нею в судах першої та апеляційної інстанції.

При цьому, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що рухався на автомобілі ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 , та виїжджав на міст з другорядної дороги, а по головній дорозі рухався автомобіль HONDA під керуванням водія ОСОБА_1 .

З огляду на викладене та з урахуванням наявних відомостей матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку, водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21121, виїхав з другорядної дороги на головну, в крайній смузі якої рухався автомобіль HONDA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , не дотримався безпечного інтервалу та не вжив належних заходів для уникнення зіткнення з автомобілем HONDA.

Викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил Дорожнього руху України, внаслідок чого сталася подія ДТП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, належить врахувати, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди, оцінка яких не потребує спеціальних знань, тому на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та притягнуто його за ст.124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність і необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надав відомості про те, що він є інвалідом 2 групи.

Оскаржуваною постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 27.08.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до відомостей посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 27.12.2010 року , ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував відомості про особу ОСОБА_2 та помилково прийняв рішення про стягнення з останнього судового збору, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 27.08.2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Барбаш С.В. та ОСОБА_2 про призначення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору - скасувати.

В решті постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков