Справа № 304/220/22 Провадження № 3/304/250/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Новоселиця» 94 Прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, Західне регіональне управління 94 прикордонний загін, ДІПС 1 категорії відділення ДІПС відділу прикордонної служби «Новоселиця» (тип В),

за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2022 року о 08.30 год ОСОБА_1 , будучи дільничним інспектором прикордонної служби І категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби «Новоселиця» (тип В), прибув на збори дільничних інспекторів прикордонної служби до відділу прикордонної служби «Новоселиця» у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Крім цього, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 010160 від 06 січня 2022 року, протоколом медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння від 06 січня 2022 року № 1256/8, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 06 січня 2022 року.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

Стягнення обиратиметься в межах санкції зазначеної норми закону.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.