Номер провадження: 33/813/11/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Стоянової Л.І.; особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Київського райсуду м. Одеси від 15.12.2021, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, із вищою освітою, інваліда 3-ої групи, працюючого водієм в таксі «Уклон», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнено судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 29.10.2021 о 18 год. на проспекту Н.Сотні, 6/4 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним при перестроюванні з крайньої правої смуги руху в середню не впевнився у безпеці маневру, не пропустив автомобіль Nissan д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась у середній смузі руху, внаслідок чого допустив зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3, 10.3 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає постанову винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права з огляду на наступне:

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що відповідно до абз. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом, проте ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що виключає кваліфікуючи ознаку повторність, окрім того судом не встановлено чи було дане порушення грубим за своєю суттю;

- судом не враховані надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких автомобілю Nissan д.н.з. НОМЕР_2 завдані незначні пошкодження, які покриваються страховою компанією та претензій з боку потерпілої особи не надходило;

- судом не взято до уваги той факт, що на утриманні у ОСОБА_1 знаходиться дитина 2017 р.н., яка відповідно до медичного висновку №367 від 17.11.2021 є інвалідом, а також те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи;

- судом 1-ої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 є єдиним годувальником дитини, а транспорт - єдиний засіб заробітку, а також засіб перевезення дитини-інваліда до Центра реабілітації «Майбутнє»;

- суд 1-ої інстанції невірно інтерпретував показання ОСОБА_1 , натомість останній повністю визнав свою вину.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати в частині накладення стягнення та постановити нову, якою накласти стягнення у виді штрафу або зауваження.

В судове засідання апеляційного суду потерпіла ОСОБА_2 не з`явилась, хоча була належним чином сповіщена про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавала, у зв`язку із чим, апеляційний суд на підставі ст. 268 КУпАП вважав за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності потерпілої.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та повторно дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржується питання щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд на підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає за недоцільне надавати оцінку висновкам суду 1-ої інстанції в цій частині.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, необхідність постійного використання особистого автомобіля в своїй роботі, а також те, що він є інвалідом 3-ої групи, на його утриманні знаходиться дитина 2017 р.н., яка також є інвалідом, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як штраф, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а постанову суду 1-ої інстанції - змінити в частині накладення стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Київського райсуду м. Одеси від 15.12.2021 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца