Справа № 466/5691/21 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 33/811/1720/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю особи, яку звільнено від

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апелянта - ОСОБА_2

представника ОСОБА_2 адвоката Сенишина Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду від 27 вересня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 105652, 16 червня 2021 року о 17 год. 30 хв. м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen Jumper державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, чим порушив вимоги п. 10.9, 2.3 б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27.09.2021 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вказаний висновок суду є хибним та винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так зокрема судом не взято до уваги, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності в суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи в його вчиненні в разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний кодекс не містить.

Стверджує, що провадження в адміністративній справі не може бути закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А встановлення винуватості є важливим юридичним фактом, який може вплинути на відшкодування шкоди або можливість застосування більш жорсткої санкції.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_2 , підтриману його представником адвокатом Сенишиним Я.Б., які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_1 який просив рішення суду першої інстанції залдишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій - шостій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

В силу положень ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити обґрунтоване судове рішення.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що мотивувальна частина постанови, яка є невід`ємною частиною судового рішення, має містити у собі встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви, з яких суд, суддя виходив при прийнятті постанови і положення закону, яким він керувався.

Суддя першої інстанції не дотримався вимог закону, формально підійшов до вивчення обставин справи, всебічно, повно і об`єктивно не з`ясував всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, у тому числі, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи була винна дана особа в його вчиненні, внаслідок чого не було дотримано процесуальної форми розгляду справи, визначеної законом.

Зокрема, як вбачається із оскаржуваної постанови, суддя, приймаючи рішення про закриття провадження у справі, покликаючись на дані протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що закінчились строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, та про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, мотивувальна частина оскаржуваної постанови судді першої інстанції не містить у собі викладу обставин, встановлених судом, відомостей про те, чи наявні в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та чи винний такий у його скоєнні із посиланням на докази, мотиви, з яких суддя виходив при прийнятті постанови і положення закону, яким він керувався, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до переконання про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 105652 ОСОБА_1 16 червня 2021 року о 17 год. 30 хв. м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120, керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen Jumper державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду, чим порушив вимоги п. 10.9, 2.3 б ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3) він керуючи автомобілем Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 близько 18 год. заднім ходом виїжджав з парковки по вул. Б. Хмельницького, 168, заздалегідь переконавшись що найближчий автомобіль близько 100 м та рухається повільно, він заздалегідь включивши аварійну сигналізацію продовжив виїжджати в момент коли він уже почав рух вперед, обганаючи його вдарив автомобіль Citroen Jumper номерний знак НОМЕР_2 , водій якого навіть не намагався пригальмувати, а навпаки прибавив швидкість цілеспрямовано йшов на обгін.

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях (а.с.4) зазначив, що 16 червня 2021 року він на автомобілі Citroen Jumper державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Б. Хмельницького, в сторону центру. Поблизу будинку №163 зі стоянки в його смугу руху раптово почав рухатися автомобіль Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 . Відстань до нього була не більше 3 метрів. Він рухався із швидкістю 40-50 км/год. Для уникнення зіткнення він виїхав на смугу зустрічного руху, де в цей момент нікого не було. Знаходячись посередині зустрічної смуги цей автомобіль все таки заїхав в нього, побивши йому праву сторону.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали свої пояснення.

Крім того, до матеріалів справи долучено схему місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти і дані про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також охарактеризовано пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Згідно п.2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На переконання апеляційного суду, згідно з наявними доказами, які за своїм змістом є логічними та послідовними, стверджується, що ОСОБА_1 16 червня 2021 року о 17 год. 30 хв. м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120, керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen Jumper державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався позаду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «б» п.2.3; п.п. 10.9 ПДР, що містить у собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними та підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що апеляційним судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в силу вимог абз.8 ст.294 КУпАП оскаржувана постанова судді підлягає до зміни.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 16 червня 2021 року, на момент апеляційного розгляду передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, відтак провадження у справі підлягає до закриття.

Керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА