Справа № 264/184/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Литвиненко Наталя Вікторівна, при секретарі судового засідання Глазістовій К.І., за участю прокурора Малишко Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №15 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774, 50 грн., наказом від 02.03.2020 за №29, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №16 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за лютий 2020 року, наказом від 02.03.2020 за №29, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №6 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі у розмірі 1774, 50 грн., наказом від 02.03.2020 за № 29, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №7 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за лютий 2020 року, наказом від 02.03.2020 за № 29, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №14 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 03.03.2020 за №30, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №5 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.03.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 03.03.2020 за № 30, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №18 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 01.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 01.04.2020 за №1, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №9 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 01.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 01.04.2020 за № 1, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №13 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за березень 2020 року, наказом від 02.04.2020 за №50, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №12 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774, 50 грн. за березень 2020 року, наказом від 02.04.2020 за №50, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №3 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі у розмірі 1774, 50 грн. за березень 2020 року, наказом від 02.04.2020 за № 50, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №4 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 02.04.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за березень 2020 року, наказом від 02.04.2020 за № 50, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №10 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774,50 грн. за квітень 2020 року, наказом від 03.05.2020 за №75, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №11 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за квітень 2020 року, наказом від 03.05.2020 за №75, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №2 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за квітень 2020 року, наказом від 03.05.2020 за № 75, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №1 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 03.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі у розмірі 1774, 50 грн. за квітень 2020 року, наказом від 03.05.2020 за № 75, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №17 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 04.05.2020 за №2, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №8 від 04.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних сил України та згідно п.п. «г» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.05.2020 (точний час не встановлений), перебуваючи в робочому кабінеті військової частини НОМЕР_2 , не повідомив у встановленому Законом випадку безпосереднього керівника, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу, наказом від 04.05.2020 за № 2, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів, як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес ОСОБА_1 обумовлюється тим, що останній, підписуючи вищезазначені накази, встановлює собі премію (як начальнику штабу першому заступнику командира батальйону військової частини) з метою отримання ним додаткових грошових коштів для задоволення власних потреб.

ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 був наділений повноваженнями щодо встановлення премій особовому складу, в тому числі і собі, та мав особисту зацікавленість (майновий інтерес), що полягав у можливості отримання певних матеріальних благ, покращення його матеріального становища, що свідчить про

перебування в умовах реального конфлікту інтересів, але за даних обставин останній не повідомив про це безпосереднього керівника.

Суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями зумовлена тим, що під час підписання Наказів про встановлення надбавки та премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі, був змушений шукати баланс між приватним інтересом, що полягає у можливості отримання ним певних матеріальних благ, грошових коштів та необхідністю виконувати повноваження в інтересах військової частини НОМЕР_2 , та повідомити про наявність у нього конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав суду пояснення, в яких просив об`єднати вищевказані протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією в одне провадження. Також зазначив, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, підтвердив, що тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 та підписував накази про виплату щомісячної премії та надбавки, але фінансування здійснюється з вищого органу (бригади), де на підставі його наказу видається наказ по бригаді, який і потрапляє до фінансової служби та нараховуються виплати необхідних надбавок. Залучив письмові пояснення.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та накласти адміністративне стягнення в межах санкції відповідних статей КУпАП, оскільки із матеріалів справи вбачається винуватість правопорушника.

Дослідивши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вислухавши думку прокурора, суддя дійшов наступного.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає доцільним об`єднати матеріли про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 23.04.2019 року за №113 майора ОСОБА_1 призначено на посаду начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 , встановлена виплата щомісячної премії та надбавки згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Встановлена надбавка за роботу з таємними документами у розмірі 10% до посадового окладу.

Наказом від 28.08.2019 за № 240 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 покладено на майора ОСОБА_1 .

Наказом від 24.02.2020 за № 55 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 покладено на майора ОСОБА_1 .

Наказом від 31.03.2020 за № 31 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 покладено на майора ОСОБА_1 .

Наказом від 15.04.2020 за № 106 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 покладено на майора ОСОБА_1 .

Наказом від 07.05.2021 за № 104 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини НОМЕР_2 покладено на майора ОСОБА_1 .

02.03.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 02.03.2020 за №29 про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774, 50 грн. та встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за лютий 2020 року.

03.03.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 03.03.2020 за №30 про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу та встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за лютий 2020 року.

01.04.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 01.04.2020 за №1 про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу.

02.04.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 02.04.2020 за №50 про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774, 50 грн. за березень 2020 року та про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за березень 2020 року.

03.05.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 03.05.2020 за №75 про встановлення премії особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 1774,50 грн. за квітень 2020 року та про встановлення надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 65% від посадового окладу за квітень 2020 року.

04.05.2020 року ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 , підписав наказ від 04.05.2020 за №2 про встановлення грошової надбавки особовому складу військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і собі в розмірі 15% від посадового окладу.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); -у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Метою корупційного правопорушення є одержання неправомірної вигоди.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 06 жовтня 2010 року № 21-рп/2010 (п. 3.2.2.) прямо вказав на необхідність визнання і дії в Україні принципу верховенства права, і на необхідність врахування, насамперед, того, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а діяння, яке не відповідає змісту терміну «корупція», не може визнаватись корупційним правопорушенням.

У ч.1 ст.1ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім.В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Відповідно до п.1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року №839, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів. Відповідно до п. 1.1.1. розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 року № 839, наявність протиріччя встановлюється в кожному окремому випадку виконання доручення, розгляду листа, здійснення контрольного заходу тощо, шляхом порівняння повноважень та існуючого у особи приватного інтересу із подальшим визначенням можливості (неможливості) такого інтересу вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення, вчинення діяння службовою особою.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст 172-7 ч.1,2 КУпАП законом визнається не повідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у особи реального конфлікту інтересів, та вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вирішальним для встановлення цього складу адміністративного правопорушення є встановлення та доведення наявності реального конфлікту інтересів та його змісту (очевидна можливість надання переваг, призначення премій, розмір яких відрізняється від розміру премій інших працівників, спеціалістам такого рівня та за такий самий обсяг роботи, тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не приймав участі у визначенні розміру премій відповідно до наказів від 02.03.2020 року, 03.03.2020 року, 01.04.2020 року, 02.04.2020 року, 03.05.2020 року, 04.05.2020 року.

При цьому, наявність у ОСОБА_1 будь-яких переваг у порівнянні з іншими військовослужбовцями при визначенні розміру премій та надбавок за лютий 2020 року, березень 2020 року та квітень 2020 року в судовому засіданні не встановлено.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обов`язковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення Суду від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

У свою чергу, уповноваженою особою, яка склала відповідні протоколи, не надано доказів, що ймовірний приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що виливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, зокрема не встановлено, що рішення про преміювання ОСОБА_1 було необ`єктивними або упередженими, що таким рішеннями завідомо завдано шкоди інтересам служби.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_1 при підписанні наказу від 02.03.2020 року, 03.03.2020 року, 01.04.2020 року, 02.04.2020 року, 03.05.2020 року, 04.05.2020 року про преміювання відсутня суперечність між його особистими інтересами та його службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень.

В протоколах про адміністративне правопорушення, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття ним зазначеного рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст172-7 КУпАП, оскільки відсутня така обов`язкова ознака реального конфлікту інтересів, як наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення, і, відповідно, не зазначено, в чому саме такий вплив знайшов свій вияв та яким саме чином вплинув на об`єктивність прийнятого рішення.

Виходячи з вищенаведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись п.7 ст.247, ст.ст.268, 283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_10 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_11 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_12 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_13 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_14 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_15 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_16 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_17 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_18 ) за ч.2 ст.172-7 КУпАП України та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_19 ) за ч.1 ст.172-7 КУпАП України, присвоїти номер провадження №3/264/466/22 (№264/184/22).

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Н. В. Литвиненко