П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/84/22

Провадження №3/377/39/22

08 лютого 2022 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гуміної В.М.,

прокурора Чемериса О.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Славутича Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді головного спеціаліста відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , будучи спеціалістом 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, являючись посадовою особою місцевого самоврядування 6 категорії та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII та примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п.2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII несвоєчасно, без поважних причин, 01.06.2020 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнала та пояснила, що 31 травня 2020 року від уповноваженої особи з місця роботи по телефону вона отримала повідомлення щодо необхідності подання декларації за 2019 рік та, вважаючи останнім днем строку подачі такої декларації 01 червня 2020 року включно, подала декларацію у зазначений день близько 18 години. Раніше вона подавала такі декларації і завжди вчасно. До дня складення відносно неї протоколу ніхто їй не повідомляв про вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає, що в її діях відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення, оскільки декларацію за 2019 рік не подала вчасно з власної необережності. На її думку, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, початок якого має рахуватися з дня вчинення нею правопорушення, тобто з 01 червня 2020 року, а не з дня складення протоколу, закінчився. Оскільки вона визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, раніше вчасно подавала декларації, з того моменту як закінчився строк подачі декларацій за 2019 рік і до моменту подання нею такої декларації пройшло мало часу, шкоди державі не було завдано, вважає, що відповідно до ст.22 КУпАП можливо звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Крім того, просила провадження відносно неї закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Також ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких послалася на ті ж обставини, що й в судовому засіданні. Крім того, зазначила про неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП у разі відсутності умислу на вчинення такого правопорушення. В момент оприлюднення 01.06.2020 її декларації за 2019 рік відомості, що містяться в ній, в тому числі щодо дати її подання, набули статусу загальнодоступних, тим більше для посадових осіб НАЗК.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі, та просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 доведена у вчиненні вказаного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена дослідженими доказами.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 172-6 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, розпорядженням Славутицького міського голови Київської області від 05.11.2019 №122 ос ОСОБА_1 була призначена з 06 листопада 2019 року на посаду спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, як така, що успішно пройшла конкурс, з посадовим окладом згідно із штатним розписом та їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування (а. с. 18).

Права та обов`язки ОСОБА_1 на посаді спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради закріплені в посадовій інструкції спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради, затвердженої міським головою ОСОБА_2 02.09.2020, в якій вказано, що зазначена посада віднесена до 6 категорії посади служби в органах місцевого самоврядування (а. с. 19-20).

Із копії особової картки та тексту Присяги посадової особи місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_3 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування 06 листопада 2019 року ( а.с.21-25).

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 була ознайомлена про встановлені Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та «Про запобігання корупції» обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби, про що свідчить її підпис на Попередженні про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби (а.с.26-28).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону.

Як зазначено у підпункті «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету міської ради віднесена до 6 категорії посад місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України « Про запобігання корупції», так як, обіймаючи посаду спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, була посадовою особою місцевого самоврядування.

Відповідно до скріншоту щодо отриманих сертифікатів електронного цифрового підпису АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за офіційним посиланням на веб-ресурс https://аcsk.privatbank.ua/certs, ОСОБА_1 отримувала сертифікати електронного цифрового підпису, зокрема 13.03.2018, 11.10.2019, чинність яких була встановлена до 13.03.2019, 10.10.2020 відповідно (а. с. 14).

Як вбачається з Витягу послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_3 , та скріншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за офіційним посиланням на веб-ресурс https://public.nazk.gov.ua ОСОБА_1 за посадою спеціаліста 1 категорії сектору молодіжної політики відділу молоді та спорту виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, нею подано 01 червня 2020 року о 18 годині 33 хвилини (а. с. 13, 15-16).

За змістом частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Підпунктом 1 пункту 5 цього Порядку передбачено, що суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог, зокрема, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) Прикінцеві положення Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 2-1, відповідно до якого встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи у зазначений вище період посадовою особою місцевого самоврядування та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 та пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України « Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 01.06.2020 о 18 годині 33 хвилини подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку була зобов`язана подати до 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року, чим порушила вимоги законодавства України щодо фінансового контролю.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою до даної статті передбачено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту диспозиції частини 1 статті 172-6 КУпАП вбачається, що з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії ( несвоєчасне подання декларації). При цьому характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Причин, які б свідчили про поважність несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік під час розгляду справи не встановлено, оскільки докази на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання вказаної декларації ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю.

Щодо тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про неможливість притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у разі відсутності в діях особи умислу на вчинення такого правопорушення слід зазначити наступне.

Так, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про те, що з 2019 року є суб`єктом декларування, а отже зобов`язана подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до 01 червня 2020 року, усвідомлюючи протиправність несвоєчасного подання декларації та передбачаючи настання ймовірних наслідків у такому разі, усвідомлено допустила недотримання зазначеним вище законом вимог, та подала декларацію з порушенням для цього строку.

Аналізуючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, вважаю необхідним зазначити наступне.

Так, виходячи з вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема те, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За приписами пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як закріплено у статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, закінчено ОСОБА_1 у день несвоєчасного подання декларації особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, а саме 01 червня 2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 38 КУпАП, у редакції, чинній 01 червня 2020 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, при перевірці дотримання строків накладення на особу адміністративного стягнення за вчинення нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, підлягає з`ясуванню фактичний момент виявлення такого проступку, оскільки саме з дня такого виявлення повинні обчислюватися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 21 січня 2022 року, особою, уповноваженою на складання, вказано, що часом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є дата складення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Крім того, відповідно до висновку прокурора, наявного в матеріалах справи, також зазначено, що часом виявлення правопорушення є момент складання протоколу, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого уповноваженим суб`єктом може бути зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з рапорту оперуповноваженого Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Маринич Н. від 20 вересня 2021 року, відомості про несвоєчасну подачу ОСОБА_3 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, надійшли до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 20 вересня 2021 року ( а.с.17)

Із системного аналізу законодавства у сфері запобігання та протидії корупції, вбачається, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання суб`єктами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні корупційні правопорушення, інформації про таке порушення.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

Відтак, моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією слід вважати момент отримання інформації про наявність складу такого порушення уповноваженими особою чи органом державної влади.

У постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №149/2498/17 колегія суддів зазначає, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення слід пов`язувати з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (орган, уповноважений складати протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-6 КУпАП) отримав інформацію про вчинене ОСОБА_1 правопорушення 20 вересня 2021 року.

Таким чином, шестимісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП, для можливого накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 закінчується 20 березня 2022 року, оскільки днем виявлення правопорушення слід вважати 20 вересня 2021 року.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Обставин, передбачених ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі досліджених доказів, які знаходяться в матеріалах справи, не встановлено.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не може бути визнано малозначним, оскільки є корупційним, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а тому доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про звільнення її від адміністративної відповідальності за малозначністю є непереконливими.

При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП необхідно врахувати характер правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, стан здоров`я, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.

У судовому засіданні та в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що вона щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні.

Проте дана обставина не може бути визнана такою, що пом`якшує її відповідальність, виходячи з такого.

Щирим каяттям визнається певний психічний стан особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути шкоду, приймає рішення не вчиняти більше правопорушень і це об`єктивно підтверджується визнанням нею своєї вини, розкриттям всіх обставин справи.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не визнала всіх обставин правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, зокрема заперечувала наявність в її діях умислу на його вчинення.

Враховуючи всі обставини в сукупності, характер та обставини правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 279, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н. С. Бабич