Справа № 431/2705/21
Провадження № 33/810/3/22
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Савочка К.С., за участю захисника Дмитрієва Костянтина Геннадійовича, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Шурхна К.А. та представника Луганської митниці Державної митної служби України Сорокіна Л.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шурхна К.А. на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 19.10.2021 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чурилове Курського району Курської області, РФ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , 05 серпня 2018 року ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС легковий автомобіль особистого користування VOLKSWAGEN SHARAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 у митному режимі «транзит» та станом на 12.05.2021 року відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, і ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу більше ніж на 30 діб.

В апеляційній скарзі захисник Шурхно К.А. вказує, що оскаржувана постанова отримана ОСОБА_1 лише 16 грудня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом, яким судом першої інстанції ОСОБА_1 було надіслано оскаржуване рішення, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Також вказує, що судом першої інстанції при винесенні постанови було порушено вимоги національного законодавства та практики Європейського Суду з прав людини.

Стверджує, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено принцип безпосередності вивчення доказів, суд не мав права в основу прийнятого рішення класти пояснення осіб, які не були допитані неупередженим судом безпосередньо в залі судового засідання, не попереджалися про кримінальну відповідальність на дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З цього приводу адвокат посилається на правову позицію, що викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17 від 27 червня 2019 року. Таким чином судом не перевірено, чи вчиняв адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи виконані працівниками митної служби дії, передбачені МК України, чи були підстави для складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 .

На думку захисника, судом першої інстанції застосовано до ОСОБА_1 закон, який не міг бути застосований. Приводить обставини, відповідно до яких ОСОБА_1 05 серпня 2018 року ввіз на митну територію України транспортний засіб, перевищив строк вивезення вказаного транспортного засобу більш ніж на 30 діб. Зазначає, що протиправна бездіяльність ОСОБА_1 щодо не вивезення транспортного засобу була розпочата у 2018 році. У вказаний період часу відповідальність за такі діяння була передбачена ч. 3 ст.470 МК України та адміністративне стягнення за такі дії визначалось менш суворе, а ніж в редакції закону, що діє та на час розгляду справи судом першої інстанції. Захисник вважає, що редакція ст.470 МК України, що діє на теперішній час, з огляду на приписи ст. 3 МК України, ч. 2 ст. 8 КУпАП, ст. 58 Конституції України погіршує становище ОСОБА_1 та не підлягає застосуванню. З огляду на вищевикладене, переконаний, що дії ОСОБА_1 мають бути кваліфіковані за ч. 3 ст.470 МК України, що діяла станом на 05 листопада 2018 року. З огляду на те, що, згідно з сталої практики Верховного Суду, суд не має права самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як свідчать матеріали справи 19.10.2021 ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. Відповідно до рекомендованого повідомлення, копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав 14.12.2021 року (а.пр.39).

Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх прав та інтересів, а тому є підстава для поновлення їй процесуального строку на оскарження цього рішення.

Таким чином, за наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливим поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2021 року.

Заслухавши пояснення захисника Дмитрієва К.Г., якого притягнуто до адміністративної відповідальності ,адвоката Шурхна К.А., який підтримав апеляційні вимоги з уточненнями та надав аналогічні пояснення, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані належним чином.

У відповідності до диспозиції ч. 6 ст. 470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Стаття 95 МК України встановлює такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 05 серпня 2018 року ввіз на митну територію України транспортний засіб особистого користування VOLKSWAGEN SHARAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 у митному режимі «транзит». Станом на 12 травня 2021 року згідно з базою даних АСМО «Інспектор» відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, тобто на 30 днів порушений строк транзитного перевезення цього автомобіля.

Ці обставини, ОСОБА_1 та його захисником не оспорюються.

В супереч доводам захисника, викладеним в апеляційній скарзі, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи захисника щодо застосування редакції старої ст.470 МК України, що діяла на час ввезення транспортного засобу в Україну, тобто у 2018 році, яка передбачала менш суворе адміністративне стягнення, є неспроможними з огляду на таке.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Стаття 467 МК України визначає, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавство про адміністративні правопорушення та митне законодавство не містить значення терміну триваючого правопорушення, водночас враховує таке.

Після спливу строку, передбаченого ч. 6 ст. 470 та 95 МК України, у ОСОБА_1 не зник обов`язок перемістити транспортний засіб VOLKSWAGEN SHARAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 під митним контролем між двома митними органами України, оскільки цей транспортний засіб було ввезено до України в митному режимі «транзит».

Отже, це правопорушення є триваючим, тому необхідно застосовувати редакцію ст. 470 МК України, що діяла на час його виявлення, у даному випадку - 12 травня 2021 року.

Положення МК України визначають, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (стаття 488 цього Кодексу). Підставами для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил (стаття 491 цього Кодексу). Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (стаття 491 цього Кодексу).

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець пов`язує момент виявлення порушення митних правил з часом складання протоколу про порушення митних правил.

За таких обставин наявність у уповноваженої посадової особи митного органу даних, які вказують на можливу наявність в діях особи ознак митного правопорушення, передбаченого ст. 470 МК України, не є моментом виявлення цього правопорушення.

З огляду на наведене, накладене адміністративне стягнення ОСОБА_1 відповідає приписам ст. 33 КУпАП.

При цьому зазначення захисником з цього приводу правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, стосується іншої правої ситуації - розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції вказаної категорії справ.

Доводи захисника про те, що суд не мав права в основу прийнятого рішення класти пояснення осіб, які не були допитані неупередженим судом безпосередньо в залі судового засідання, не попереджалися про кримінальну відповідальність на дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення у даному випадку безпідставні, оскільки у матеріалах справи про порушення митних правил та у судовому рішенні відсутні пояснення жодних свідків, окрім пояснень ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції належним чином перевірив обставини, чи вчиняв адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи виконані працівниками митної служби дії, передбачені МК України, чи були підстави для складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням змін до ст.470 МК України, та прийняв законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване судове рішення.

Уточнення захисника до апеляційної скарги під час апеляційного перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції залишає поза увагою, оскільки у подальшому було встановлено, що уточнення щодо зміни судового рішення, а саме накладення адміністративного стягнення у вигляді конфіскації автомобілю ,замість адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу не узгоджено з ОСОБА_1 у встановленому порядку. Клопотань про перенесення судового засідання від захисника не надійшло.

З огляду на те, що, згідно з сталої практики Верховного Суду, якщо суд не має права самостійно змінювати фабулу правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що і захисник не має права змінювати апеляційні вимоги без узгодження зі своїм підзахисним , враховуючи те, що уточнення захисника погіршують становище ОСОБА_1 у розумінні положень п.1 ч.2 ст.247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні, передбачені діючим законодавством, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п.п 1, ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Шурхно К.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 470 МК України.

Апеляційну скаргу захисника Шурхно К.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 470 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В.Тополюк