ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2022 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., за участю секретаря Черниш О.М., за участю прокурора Кубаха М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Осаволюка Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 , працюючого Головою Державної регуляторної служи України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.4 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 до Київського районного суду м. Харкова з Управління проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №433-01/59/21 від 01.11.2021 складеного уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції - головним спеціалістом третього відділу Управління проведення повних перевірок Кот О. вбачається, що розпорядженням ХОДА від 08.11.2019 №149-к «Про початок роботи» підтверджено виконання повноважень Голови ХОДА ОСОБА_1 10.08.2007 він прийняв присягу державного службовця. Таким чином, відповідно до п.п. «а» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та є особою, яка займає згідно з приміткою до ст.. 51-3 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Згідно з абз. 15 ч.1 ст. 1, ч.1 ст. 45 Закону, приміткою до ст. 172-6 він є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення. Щорічну декларацію за 2019 рік ОСОБА_1 подав 31.05.2020. Повна перевірка проведена у період з 09.03.2021 по 06.07.2021. За результатами перевірки встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив такі недостовірні відомості:

У розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації: ОСОБА_1 зазначив недостовірні відомості про вартість на дату набуття ним у власність транспортного засобу Lexus NX 200T, 2017 р.в. Так, ОСОБА_1 зазначив у полі декларації «Вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошової оцінкою» обрав позначку «Не застосовується». Згідно копії виписки інвойсу від 23.10.2018 №36325658, наданої ОСОБА_1 , вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою зазначеного транспортного засобу становить 417600,00 грн. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 417600,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 у розділі декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 417600,00 грн., чим не дотримав вимоги п. 3 ч.1 ст. 46 Закону.

У розділі 10 «Нематеріальні активи» декларації: ОСОБА_1 зазначив відомості про крипто валюту у кількості 77 біткоінів, у полі «Дата придбання активу (набуття права власності)» обрав позначку «Не відомо», вартість на дату набуття або за останньою грошовою оцінкою - 13102033,00 грн. Під час проведення повної перевірки щорічної декларації за 2019 рік, ОСОБА_1 надав пояснення, що криптовалюта набута ним у власність до початку виконання функцій держави у фізичної особи за готівкові кошти у кількості 77 одиниць (біткоінів). Підтвердні документи, як зазначив він у поясненні, у нього відсутні. Одночасно пояснив, що вартість біткоіна за 1 одиницю складала 7182,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 31.12.2019 становила 170156,27 грн., а загальна вартість 77 біткоінів (Bitcoin) становила 13102033,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 обмежився лише загальними поясненнями щодо придбання крипто валюти у не ідентифікованої фізичної особи,

без надання жодних доказів, що засвідчують факти придбання (набуття у власність) та наявності у власності криптовалюти (віртуальних активів) у кількості 77 біткоінів (Bitcoin) станом на кінець звітного періоду 31.12.2019. Ненадання ОСОБА_1 інформації про публічну адресу задекларованої ним криптовалюти свідчить про відсутність належних доказів, що підтверджують факт набуття у власність на певну дату та наявності станом на кінець звітного періоду у суб`єкта декларування 77 біткоінів (Bitcoin). Відсутність у ОСОБА_1 можливості придбання криптовалюти у вигляді 77 біткоінів (Bitcoin) засвідчується проведеним аналізом, отриманих ним доходів та членам його сім`ї. Відповідно до витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків суб`єкт декларування у період з 01.01.2001 по 31.12.2018 ОСОБА_1 отримав сукупний дохід у розмірі 131230,00 грн. (без відрахувань сум податків та витрат у вигляді прожиткових мінімумів). Крім того, за інформацією ГУ ДПС у Харківській області він перебував у них на обліку з 01.07.2011 по 08.08.2019 як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, основний вид діяльності - діяльність у сфері права. Разом з тим, декларації про майновий стан і доходи ним до податкової служби не надавались. Відповідно до витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків член сім`ї (дружина) у період з 01.01.2004 по 31.12.2018 отримала сукупний дохід в розмірі 64523,88 грн. (без відрахувань сум податків та витрат у вигляді прожиткових мінімумів). Таким чином, вищезазначена інформація стосовно фінансового становища ОСОБА_1 та члена його сім`ї (дружини) засвідчує, що вони не мали достатнього законного доходу у період з 2001 по 2018 рр., щоб здійснити придбання крипто валюти у розмірі 77 біткоінів (Bitcoin). Зазначення ОСОБА_1 у поясненнях про придбання крипто валюти у не ідентифікованої фізичної особи, ненадання підтвердних документів щодо вчинення правочину відповідно до п. 3 ч.1 ст. 208 ЦКУ у письмовій формі із фізичною особою щодо придбання крипто валюти, ненадання публічної адреси крипто валюти як відкритої інформації, відсутність фінансової спроможності у суб`єкта декларування щодо придбання крипто валюти, у сукупності свідчить, що інформація вказана у декларації про 77 біткоінів (Bitcoin) вартістю 13102033,00 грн. є відомостями, які не відповідають дійсності або є неправдивими. Недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних, становлять 13102033,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 10 декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 13102033,00 грн., чим не дотримав вимоги п. 6 ч.1 ст. 46 Закону.

У розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 не зазначив відомості про свій грошовий актив у вигляді коштів, розміщених на банківському рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 28666,35 грн., який відповідно до копії інформації про банківські операції з 01.01.2019 по 31.12.2019 від 31.05.2020 №PTVKVM0MVLPIRNQ2, наданої ОСОБА_1 , був наявний у нього станом на кінець звітного періоду, вказавши при цьому відомості інших грошових активів, вартість яких перевищує 50 прожиткових мінімумів. Недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 28666,35 грн. Таким чином, ОСОБА_1 у розділі 12 декларації зазначив недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на суму 28666,35 грн., чим не дотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

По суті поставлених запитань щодо змісту протоколу ОСОБА_1 . Національному агентству надав окремо пояснення від 29.10.2021 №81273/0/09-21, де пояснив, що надає можливу інформацію відповідно криптовалюти, відомості про яку зазначені ним у деклараціях за 2019 та 2020рр.: біржа Cryptopia, логін гаманця - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надані ОСОБА_1 пояснення спростовуються тим, що будь-яке придбання криптовалюти зумовлює відображення трансакцій в розподіленому реєстрі на користь власника криптовалюти та створення гаманця, який містить публічну адресу. Таким чином, будь-яка криптовалюта характеризується наявністю публічної адреси, за допомогою якої можна перевірити фактичну її наявність. Тобто за наданим ОСОБА_1 логіном гаманця перевірити наявність задекларованої ним криптовалюти не вбачається можливим.

Разом з тим, належними є докази, які містять інформацію, що засвідчує достовірність (правдивість) зазначених у декларації відомостей. Ненадання ОСОБА_1 інформації про публічну адресу задекларованої ним криптовалюти свідчить про відсутність належних доказів, що підтверджують факт набуття у власність на певну дату та наявності станом на кінець звітного періоду у суб`єкта декларування 77 біткоінів (Bitcoin).

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 подав недостовірні відомості у декларації на суму 13548299,35 грн., яка перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим порушив пп. 3,6,8 ч.1 ст. 46 Закону.

Фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати дату з`ясування всіх даних, необхідних для встановлення ознак складу правопорушення за ч.4 ст. 172-6 КУпАП та складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 01.11.2021.

Таким чином, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 3,6,8 ч.1 ст. 46 Закону подав завідомо недостовірні відомості про активи, які мають вартість у декларації, щорічній за 2019 рік, на загальну суму 13548299,35 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 172-6 КУпАП - подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Осаволюк Я.М. в судовому засіданні просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП посилаючись на наступне. ОСОБА_1 , відповідно до вимог законодавства, задекларував транспортний засіб Лексус, повідомивши про його перебування у власності. Будь-яка особа, безперешкодно, з відкритих джерел може визначити, яка вартість задекларованого транспортного засобу, та вартість вказаного авто ОСОБА_1 на момент подання декларації була не відома, оскільки останній звернувся до особи, яка надала йому послуги у купівлі авто із-за кордону, та сплатив кошти за нього, за послуги вказаної особи, та вказана сума коштів відрізняється від суми зазначеної у інвойсі. Протокол та надані НАЗК матеріали не містить жодного обґрунтування того, у чому саме полягав умисел та мета ОСОБА_1 при не зазначені відомостей про вартість транспортного засобу і яким чином це відноситься до корупційного діяння (ознаки якого визначені Законом). Також, ОСОБА_1 дійсно придбав криптовалюту до початку виконання функцій держави у фізичної особи за готівкові кошти і з того часу, як став суб`єктом декларування, відповідно до вимог законодавства вніс її до своєї декларації. Стосовно наявної криптовалюти ОСОБА_1 до НАЗК надав інформацію, яка у нього була на час проведення перевірки. Обов`язок збору доказів та доведення факту наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, доведення вини покладається виключно на - НАЗК. Вартість криптовалюти постійно зазнавала відчутних змін, від дуже низької до дуже великої протягом тривалого часу. В своїх поясненнях ОСОБА_1 вказав, що при декларуванні зазначав вартість наявної криптовалюти станом на 31.12.2019 року. Інформація про доходи ОСОБА_1 та членів його родини за період, не охоплений деклараціями, не є предметом повної перевірки декларації. Не логічним виглядає посилання НАЗК на фінансову неспроможність ОСОБА_1 із наведенням встановлених доходів, при тому, що в декларації зазначені матеріальні активи (рухоме майно, нерухоме майно, грошові кошти, цінності), які в Довідці за результатами повної перевірки визначені, як підтверджені, а щодо криптовалюти НАЗК зазначає про фінансову неспроможність. ОСОБА_1 до НАЗК було надано відомості про біржу, на якій розміщено криптовалюту, та логін гаманця, а отже виконано вимогу НАЗК. Стосовно того, що ОСОБА_1 зазначено завідомо недостовірні відомості, а саме у розділі 12 «Грошові активи» декларації не зазначив відомості про свій грошовий актив, розміщений на банківському рахунку, у розмірі 28666,35 гривень, то останнім у декларації зазначено відомості про наявні у нього матеріальні активи та грошові кошти у розмірах, що значно перевищують 28666,35 гривень. Не зазначення їх в окремому розділі не свідчить про свідоме недостовірне декларування відповідних відомостей та виключає суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Крім того, вказаної суми не достатньо для настання адміністративної відповідальності. Наказом НАЗК від 03.03.2021 № 144/21 затверджено Порядок відбору декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, для проведення їх повної перевірки та визначення черговості такої перевірки. Вказані обставини свідчать про самовільну зміну черговості проведення перевірки декларації ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про упереджене ставлення до суб`єкта декларування та порушення встановленого порядку проведення повних перевірок декларацій. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/21, за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування. Довідка складається та підписується не пізніше ніж на 10 робочий день з дня закінчення основного або продовженого строку повної перевірки. З довідки, складеної за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 вбачається, що перевірка проводилася у період з 09.03.2021 по 06.07.2021 (п. 2.1). Десятий робочий день після завершення повної перевірки декларації ОСОБА_1 припадає на 20 липня 2021 року, що вважається останнім днем для складання довідки.

Довідка складена 21.07.2021, тобто з порушенням встановленого строку. Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку 3. Уповноважена особа не пізніше наступного робочого дня після складення та підписання довідки подає її для погодження безпосередньому керівнику. Безпосередній керівник повинен упродовж 5 робочих днів з дня отримання довідки погодити її або повернути з мотивованим обґрунтуванням відмови в її погодженні. З довідки, складеної за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 вбачається, що вона погоджена безпосереднім керівником 20 липня 2021 року, тобто на день раніше за її складення. Вказане свідчить про грубе порушення порядку складання та погодження довідки про результати повної перевірки декларації ОСОБА_1 за 2019 рік, яка стала підставою для складення Протоколу та доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Таким чином, вказані обставини свідчать, що Протокол є безпідставним, в матеріалах відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 корупційного адміністративного правопорушення, а відповідно провадження підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, що передбачено ст.245 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 КУпАП складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції), за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

В цій же статті зазначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції має право складати протоколи про правопорушення , передбачені ст.ст. 172-6-172-9 в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 08.11.2019 №149-к ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень голови Харківської обласної державної адміністрації з 08.11.2019.

Відповідно до п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, та особою, яка згідно з приміткою до ст. 51-3 Закону займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст. 1, приміткою до ст. 51-3 Закону, приміткою до ст. 172-6 КУпАП. ОСОБА_1 був суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

У ст. 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У ч. 3 ст. 12 Закону України Про запобігання корупції встановлено, що у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції.

Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Форма).

Згідно з п. 4 Форми суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації та надає згоду на обробку персональних даних шляхом проставлення відповідної відмітки.

Пунктом 1 Правил заповнення форми декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).

Відповідно до ч. 1 ст. 51-3 Закону проводиться повна перевірка декларацій, яка полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Голови ХОДА подав 31.05.2020 щорічну декларацію за 2019 рік.

У частині 4 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Однією з конструктивних ознак складу вказаного адміністративного правопорушення є завідомо недостовірне, тобто свідоме зазначення або не зазначення суб`єктом декларування певних відомостей у декларації.

Під час проведення повної перевірки декларації встановлено, що ОСОБА_1 вказав у розділі 6 Цінне рухоме майно - транспортні засоби, а саме у полі «Вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою» вартість транспортного засобу Lexus NX 200 T, 2017 р.в., обрав позначку: Не застосовується.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або

користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;

б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;

в) у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо рухоме майно перебуває у володінні або користуванні, про власників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Системний аналіз цієї норми свідчить про те, що у розрізі декларування транспортних засобів основним об`єктом декларування є відомості про сам транспортний засіб. Його вартість не є вирішальною ознакою, оскільки декларування саме цього об`єкта є обов`язковим і не залежить від вартості, встановленій у цьому пункті (більше 100 прожиткових мінімумів).

Підпункт б) пункту 3 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» є спеціальним по відношенню до загального підпункту а) та не містить обов`язку вказувати відомості про вартість майна.

Також суд зауважує, що не зазначення відомостей, які є похідними (вартість) від основного об`єкта декларування (транспортний засіб), за умови правильного декларування самого майна, не може свідчити про недостовірність відомостей про весь об`єкт декларування.

У п. 40 роз`яснень НАЗК від 13.02.2020 щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, що містяться на офіційному веб-сайті НАЗК, що були чинними на момент заповнення ОСОБА_1 щорічної декларації зазначено, що якщо суб`єкту декларування не відома вартість об`єкта ні на дату набуття права, ні за його останньою оцінкою (або якщо така оцінка не проводилася), то у відповідному полі форми декларації слід обрати позначку «Не застосовується» (крім майна, зазначеного у розділі 5 «Цінне рухоме майно (крім транспортних засобів») декларації, право на яке набуто після подання першої декларації).

Відповідно до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 станом на момент подання декларації в нього не було відомостей про вартість транспортного засобу, та довідка про інвойс була надана митному органу для проведення митного оформлення, та був отриманий самим ОСОБА_1 після отримання запиту НАЗК щодо надання пояснень щодо ТЗ Лексус, і що підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_1 , які НАЗК отримало 22.04.2021 вх. №09/28897/21. Також при купівлі автомобілю одночасно могли придбаватися додаткові деталі та комплектуючі для удосконалення, а тому останній не міг знати загальну вартість без розмежування вартості самого транспортного засобу. Грошова оцінка автомобілю не проводилась.

Доказів того, що саме ОСОБА_1 відповідно до митної декларації особисто здійснював транспортування транспортного засобу і подачу документів до відповідного митного органу з метою розмитнення на території України ТЗ Лексус, 2017 р.в., та був відповідальною особою за фінансове врегулювання (згідно з Порядком від 30.05.2012 № 651), матеріали справи не містять.

Також, у розділі 10 Нематеріальні активи декларації суб`єкт декларування зазначив відомості про криптовалюту у кількості 77 біткоінів, у полі «Дата придбання активу (набуття права власності)» обрав позначку «Не відомо», вартість на дату набуття або за останньою грошовою оцінкою - 13102033,00 грн., та не надав підтвердні документи, публічну адресу криптовалюти і не мав фінансових ресурсів на придбання цього активу.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень, та у розділі VІІ Закону «Фінансовий контроль» визначає

питання щодо подання декларацій осіб (стаття 45 Закону), інформації, яка зазначається в декларації (стаття 46 Закону), у пункті 6 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» наголошує, що у декларації зазначаються відомості, зокрема, про нематеріальні активи, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, у тому числі об`єкти інтелектуальної власності, що можуть бути оцінені в грошовому еквіваленті, криптовалюти.

У п. 84 роз`яснень НАЗК від 13.02.2020 щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, що містяться на офіційному веб-сайті НАЗК, що були чинними на момент заповнення ОСОБА_1 щорічної декларації зазначено, що при відображенні криптовалют у формі декларації слід зазначити: назву активу в полі «Опис об`єкта права» (наприклад Bitcoin Cash, Bitcoin, Etherium, Ripple, Litecoin); дату набуття крипто валюти суб`єктом декларування або членом його сім`ї у полі «Дата придбання активу». Якщо крипто валюта певного виду набувалася кількома операціями, у зазначеному полі слід зазначити дату останньої операції; кількість токенів криптовалюти, що належить суб`єкту декларування або члену його сім`ї станом на останній день звітного періоду у полі «кількість»; загальну вартість токенів криптовалюти певного виду, що належать суб`єкту декларування або члену його сім`ї станом на останній день звітного періоду, у полі «Вартість на дату набуття, або за останньою грошовою оцінкою, грн.». Якщо вартість крипто валюти відображена в іншій валюті, ніж грошова одиниця України, така вартість зазначається в грошовій одиниці України за валютним (обмінним) курсом НБУ, що діяв на останній день звітного періоду декларації. Вартість криптовалюти зазначається станом на останній день звітного періоду.

Тобто, НАЗК чітко зазначив, які саме відомості повинні бути зазначені щодо криптовалюти.

З наданих суду пояснень та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в рамках проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 повідомлено про те, що криптовалюта набута ним у власність до початку виконання функцій держави у фізичної особи за готівкові кошти і підтвердні документи з цього питання у нього відсутні. Пізніше ОСОБА_1 було також надано відомості про біржу, на якій розміщено криптовалюту та логін гаманця.

В цій частині, суд зауважує, що відповідно до п. 2 розділу І Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/21, достовірність задекларованих відомостей - відсутність розбіжностей між відомостями, зазначеними у декларації, та відомостями, які відповідають дійсності або є правдивими, що підтверджено Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації, зокрема із правовстановлюючих документів, судових рішень, які набрали законної сили, індивідуально-правових актів, реєстрів, банків даних, інших інформаційно-телекомунікаційних та довідкових систем, у тому числі тих, що містять інформацію з обмеженим доступом, держателем (адміністратором) яких є державні органи, органи місцевого самоврядування, відкритих баз даних, реєстрів іноземних держав, інших джерел інформації.

Відповідно до п. 13 Порядку достовірність задекларованих відомостей перевіряється шляхом порівняння зазначених у декларації відомостей з даними, отриманими Національним агентством під час проведення контролю та повної перевірки декларації.

Із наведеного вбачається, що встановлення факту недостовірності інформації в декларації можливе виключно у разі встановлення того, які відомості є достовірними, для того, що встановити у чому полягає розбіжність. Також чітко визначено, що правдивість відомостей має бути підтверджена НАЗК із ряду джерел і лише у разі встановлення НАЗК об`єктивно правдивої інформації відбувається порівняння для встановлення розбіжностей.

Обов`язок збору доказів та доведення факту наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, доведення вини покладається виключно на сторону обвинувачення - НАЗК.

Посилання на фінансову неспроможність ОСОБА_1 придбати криптовалюту не вважаються належним обґрунтуванням недостовірності поданих відомостей, оскільки: вартість криптовалюти зазнавала колосальних змін від дуже низької до дуже великої протягом тривалого часу, а тому встановлення її дійсної вартості саме на момент набуття в умовах, які доведені суду, є неможливим. У зв`язку з цим неможливою є оцінка співмірності доходів ОСОБА_1 із вартістю криптовалюти; та інформація про доходи ОСОБА_1 та членів його родини за період, не охоплений деклараціями, не є предметом повної перевірки декларації, оскільки в самому протоколі зазначено, що за період з 01.07.2011

по 08.08.2019 ОСОБА_1 займався незалежною професійною діяльністю у сфері права, та декларації про майновий стан і доходи останнім до податкової служби не надавались.

Стосовно того, що ОСОБА_1 зазначено завідомо недостовірні відомості, а саме у розділі 12 «Грошові активи» декларації не зазначив відомості про свій грошовий актив, розміщений на банківському рахунку, у розмірі 28666,35 гривень.

У п. 97 роз`яснень НАЗК від 13.02.2020 щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, що містяться на офіційному веб-сайті НАЗК, що були чинними на момент заповнення ОСОБА_1 щорічної декларації зазначено, що якщо сукупна вартість усіх наявних станом на останній день звітного періоду в суб`єкта декларування або члена його сім`ї грошових актів не перевищує 50 ПМ, такі активи не зазначаються у декларації.

Суд зауважує, що вказана сума є нижчою за встановлений поріг, за перевищення якого можливе настання адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29.01.2021 № 26/21, за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.

Довідка складається та підписується не пізніше ніж на 10 робочий день з дня закінчення основного або продовженого строку повної перевірки.

З довідки, складеної за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 вбачається, що перевірка проводилася у період з 09.03.2021 по 06.07.2021 (п. 2.1).

Десятий робочий день після завершення повної перевірки декларації ОСОБА_1 припадає на 20 липня 2021 року, що вважається останнім днем для складання довідки.

Водночас, довідка складена 21.07.2021, тобто з порушенням встановленого строку.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку 3. Уповноважена особа не пізніше наступного робочого дня після складення та підписання довідки подає її для погодження безпосередньому керівнику.

Безпосередній керівник повинен упродовж 5 робочих днів з дня отримання довідки погодити її або повернути з мотивованим обґрунтуванням відмови в її погодженні.

З довідки, складеної за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 вбачається, що вона погоджена безпосереднім керівником 20 липня 2021 року, тобто на день раніше за її складення, що викликає у суду сумніви в її належності та допустимості як доказу.

Виявлені розбіжності свідчать про порушення порядку складання та погодження довідки про результати повної перевірки декларації ОСОБА_1 за 2019 рік.

Отже, довідка, складена за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 за 2019 рік, яка слугує фактично єдиним доказом та підґрунтям для складеного протоколу про адміністративне правопорушення, складена з грубим порушенням встановленого законом порядку.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 р. у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"(Irelandv. The United Kingdom), п.161, Series A, заява №25),

який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Суд не вбачає доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

В той же час адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-6 КУпАП надійшов до суду після закінчення строку, встановленого ч.3 ст.38 КУпАП, враховуючи наступне.

З адміністративного матеріалу вбачається, що 31.03.2021 Управлінням проведення повних перевірок Національного агентства з питань запобігання корупції в особі уповноваженої особи Кот О. спрямовано ОСОБА_1 листа з вимогою щодо надання пояснень та документів (а.с. 70-73), на який 22.04.2021 ОСОБА_1 надано відповідні пояснення з підтверджуючими документами (а.с. 74-76), тобто дане правопорушення виявлено ще 31.03.2021, а щорічну декларацію ОСОБА_1 подано 31.05.2020.

Законодавець у ч.3 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення. Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення). За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч.3 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі складеної інформації датою виявлення факту правопорушення стосовно ОСОБА_1 в даному випадку належить вважати саме 31.03.2021.

Довідка №202/21 про результати проведення повної перевірки декларації особи складена 21.07.2021.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 01.11.2021.

Провадження разом з протоколом надійшло до суду 08.11.2021.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 01.11.2021, та спрямовано його до суду після закінчення строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Дана норма є імперативною.

Отже, з урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 245, 247, 283, 284, ч.4 ст.172-6 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ - Г.А. ЗУБ