Справа № 367/8884/21
Провадження №3/367/479/2022
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлого Л. В.,

при секретарі Кузнєцовій П. О.,

за участі особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді продавця, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

24.11.2021 до Ірпінського міського суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу серія ВАБ № 422861 про адміністративне правопорушення, 30.10.2021 о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині «Продукти» ФОП ОСОБА_2 , гр.. ОСОБА_1 в приміщені вказаного магазину здійснювала торгівлю з порушенням карантинних обмежень, а саме: на підлозі в магазині відсутнє маркування для перебування в черзі, відсутня урна для використаних масок та печаток, чим порушила вимоги пп. 9 п.2-2, п. 3, п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2021, тим самим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала свою вину, розкаялася у вчиненому. Пояснила, що всі виявлені порушення відразу були виправлені, але працівники поліції все-таки оформили протокол. Просила врахувати, що наразі має складне фінансове становище, оскільки вона єдина працююча людина в сім`ї та має на утриманні дочку, яка не може працювати по стану здоров`я, та малолітнього онука. Штраф, передбачений санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, їй фінансово непосильний. У зв`язку із чим, просить суд визначити покарання не пов`язане із сплатою штрафу.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що є колегою ОСОБА_1 та того дня також була на робочій зміні в магазині під час здійснення перевірки. З приводу обставин справи пояснила, що всі вимоги карантинних заходів виконувалися, але оскільки в день оформлення протоколу йшов дощ, тому розмітка на підлозі стерлася, а урну для використаних засобів індивідуального захисту хтось забрав. Проте, всі виявлені недоліки вони відразу виправили.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Судом встановлено, що 30.10.2021 року відносно гр.. ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 422861 від 30.10.2021року, за те, що гр.. 30.10.2021 о 17 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині «Продукти» ФОП ОСОБА_4 , гр.. ОСОБА_1 в приміщені вказаного магазину здійснювала торгівлю з порушенням карантинних обмежень, а саме: на підлозі в магазині відсутнє маркування для перебування в черзі, відсутня урна для використаних масок та печаток, чим порушила вимоги пп. 9 п.2-2, п. 3, п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2021, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Також встановлено, що посилання ДОП відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Яценко Ю. О. на п. 3 та п. 3-5 постанови Кабінету Міністрів № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» не відповідає дійсності.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови визначено заборони та обмеження у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови.

Пунктом 3-5 вищезазначеної постанови визначено заборони та обмеження на території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Тобто, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № від 30.10.2021 року не конкретизовано суть правопорушення та не містить на підпункт, вимогу якого порушено.

Крім того, відповідно до пп. 9 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів № 1236 від 09.12.2020року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Згідно ст.. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення чи яку бездіяльність допустила.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання у розумінні ст. 55 ГК України.

При цьому суду не надано доказів, що ОСОБА_1 , яка працює в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 , і на неї покладена відповідальність за організацію та виконання протиепідемічних заходів в цьому закладі. Отже, вона не є суб`єктом порушення правил дотримання карантинних заходів.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях/бездіяльності ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки не доведено факт того, що вона дійсно є суб`єктом вчинення дій/бездіяльності, які б охоплювалися іншими формами об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, необхідно закрити провадження у цій справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, не зважаючи на те, що гр. ОСОБА_1 визнала вину у порушенні правил щодо карантину людей, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 422861 від 30.10.2021 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись 7, 9, 23, 24, 27, 29, 44-3, 245, 247, 251, 276, 280 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Мерзлий