№ 3/755/314/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 210018, пішохід ОСОБА_1 , 08 жовтня 2021 року, о 12 годині 50 хвилин, у м. Києві, по вул. Братиславській, 11, переходила проїзну частину за межами пішохідного переходу, не впевнилася у відсутності небезпеки, внаслідок чого, на неї здійснив наїзд автомобіль «Revon», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження даного автомобіля та травмування пішохода. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 4.7, п. 4.14 (а, г) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання з`явилися ОСОБА_1 , яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та її захисник - адвокат Яковлєв І.О., який заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що 22.11.2021 року ОСОБА_1 , як потерпілу, було повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0002936, відносно водія ОСОБА_2 і вона дізналася про наявність двох експертиз, а саме про: висновок експерта № СЕ-19/111-21/52502-ІТ від 05.11.2021 року МВС КНД ЕКЦ та висновок експерта № 042-1518-2021 від 04.11.2021 року КМКБ СМЕ.

Так, згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/52502-ІТ від 05.11.2021 року: 1. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинна була керуватися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. 2. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 при заданих параметрах руху з моменту виникнення небезпеки для її руху мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 , шляхом застосування екстреного гальмування. 3. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Зокрема, відповідно до висновку експерта № 042-1518-2021 від 04.11.2021 року: 1.2.3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 08.10.2021 о 12:22, у неї мало місце тілесне ушкодження: закрита травма лівого ліктьового суглобу: перелом голівки лівої променевої кістки без зміщення уламків. Відповідно до п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», зазначене тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні транспортного засобу, який рухався, з пішоходом), за давністю може відповідати вказаному терміну.

Таким чином, відповідно до вищевказаних висновків експертів, пошкодження автомобіля «RAVON R2» н.з НОМЕР_1 , відбулося внаслідок саме дій водія ОСОБА_2 , а саме - внаслідок наїзду на пішохода ОСОБА_1 , чим останній було нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим, остання є потерпілою, якій завдана моральну, фізичну та майнову шкоду, а не особа, яка повинна притягатися до адміністративної відповідальності.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 210018 зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , порушила п. 4.7. та п. 4.14 (а, г) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, однак, визначений склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 127 КУпАП, а не ст. 124 КУпАП.

Відповідно п. 4.7 Правил дорожнього руху України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно з п. 4.14 (а, г) Правил дорожнього руху України, пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Однак, адміністративна відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України пішоходами передбачена ч. 1 ст. 127 КУпАП, а саме - непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у порядку адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП фізично не могла нанести пошкодження автомобілю «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 , тому, що саме водій даного автомобіля здійснила наїзд на останню, чим було нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості, згідно зазначених вище експертиз.

Зокрема, суд не наділений повноваженнями при розгляді справи змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На підтвердження своїх пояснень, захисник Яковлєв І.О. надав для долучення до матеріалів справи письмові докази.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , захисника Яковлєва І.О., дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та захисником Яковлєвим І.О. було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 210018, пішохід ОСОБА_1 , 08 жовтня 2021 року, о 12 годині 50 хвилин, у м. Києві, по вул. Братиславській, 11, переходила проїзну частину за межами пішохідного переходу, не впевнилася у відсутності небезпеки, внаслідок чого, на неї здійснив наїзд автомобіль «Revon», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження даного автомобіля та травмування пішохода. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 4.7, п. 4.14 (а, г) ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно із ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 4.7 Правил дорожнього руху України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно з п. 4.14 (а, г) Правил дорожнього руху України, пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Проте, із висновку експерта № СЕ-19/111-21/52502-ІТ від 05.11.2021 року вбачається, що у даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинна була керуватися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. 2. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 при заданих параметрах руху з моменту виникнення небезпеки для її руху мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 , шляхом застосування екстреного гальмування. 3. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «RAVON R2», н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно з висновком експерта № 042-1518-2021 від 04.11.2021 року: 1.2.3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_1 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 08.10.2021 о 12:22, у неї мало місце тілесне ушкодження: закрита травма лівого ліктьового суглобу: перелом голівки лівої променевої кістки без зміщення уламків та таке тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, що могло бути при транспортній травмі (травма при зіткненні транспортного засобу, який рухався, з пішоходом), за давністю може відповідати вказаному терміну.

Як вбачається із вищевказаних експертиз і пояснень ОСОБА_1 , захисник Яковлєва І.О., наданих у судовому засіданні, пошкодження автомобіля «RAVON R2» н.з НОМЕР_1 , відбулося внаслідок саме дій водія ОСОБА_2 , тобто, внаслідок наїзду на пішохода ОСОБА_1 , чим останній було нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості та її визнано потерпілою.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 4.7, п. п. 4.14 (а, г) ПДР України та відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, однак, даний склад адміністративного правопорушення відноситься до ст. 127 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: