Справа № 462/5616/21 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Козія Тараса Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Козія Тараса Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Залізничного районного суд м. Львова від 9 вересня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 31 липня 2021 року о 14:50 год., у м. Львові на вулиці Любінська, 84, керував автомобілем марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: вузькі зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, тремтіння пальців рук поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Козій Т.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справ, поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови отримав 7 грудня 2021 року, що підтверджується розпискою.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Інспектори патрульної поліції, які здійснили зупинку транспортного засобу, безпідставно звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти медичний огляд, на що він погодився.

В медичному закладі, ОСОБА_1 пройшов медичне обстеження, на пропозицію лікаря здати сечу на аналіз погодився, проте через фізіологічні причини не зміг цього виконати, про що повідомив лікаря. З долучених до матеріалів справи документів не зрозуміло, в чому саме полягає відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 не приймав участі в суді першої інстанції, про результат розгляду дізнався 7 грудня 2021 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити останньому строк на апеляційне оскарження.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суддя першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 199324 від 31 липня 2021 року (а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя, вузькі зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в медичному закладі;

- висновці, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001645 від 31 липня 2021 року (а.с. 3) з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4566213 від 31 липня 2021 року ( а.с. 4) з якої вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.3 ПДР України;

- відеозаписі, з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився, проте не одразу. В медичному закладі під час огляду, спілкувався постійно з адвокатом по телефону, на прохання лікаря здати сечу спочатку погодився, але в подальшому зазначив, що не хоче цього робити. Коли йому було повідомлено, що це буде розцінено, як відмова від проходження огляду, за порадою адвоката (особи. З якою він спілкувався по телефону), зазначив, що він не може здати сечу через фізіологічні проблеми, не повідомив лікарю через які саме фізіологічні проблеми він не може цього зробити.

Доводи апелянта, що працівник патрульної поліції безпідставно звинуватив ОСОБА_1 в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, не беруться до уваги апеляційного суду.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у працівника поліції, після розмови з ОСОБА_1 , виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в нього були ознаки наркотичного сп`яніння (неприродня блідість обличчя, вузькі зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Для того, щоб підтвердити чи спростувати дану підозру, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порідку, від якого в подальшому ОСОБА_1 відмовився.

Твердження адвоката Козія Т.В., що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до п. 12, 13 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, ОСОБА_1 спочатку погодився здати сечу на аналіз, проте в подальшому відмовився це робити, пославшись на фізіологічні потреби (не зазначив які саме), бажання здати інше біологічне середовище не виявив, затягував час, намагався уникнути від здачі аналізу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею Сихівського районного суд м. Львова ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити адвокатові Козію Тарасу Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суд м. Львова від 9 вересня 2021 року

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Козія Тараса Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.