Номер провадження 3/754/413/22
Справа №754/874/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Волчек Н.Ю., за участю прокурора Гаращенко І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань в м. Києві Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області, громадянки України, працюючої начальником відділу збуту ДНВП «Картографія», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшли вищезазначені матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення № 84, складеним 12.01.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , порушила вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 обіймаючи посаду начальника відділу збуту Державного науково-виробничого підприємства «Картографія», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин, 06.04.2021 року о 09:36 год. подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до наказу ДНВП «Картографія» 15.07.2020 року № 34-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу збуту з 15.07.2020 року.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Статутом Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» визначено, що підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Державного науково-виробничого підприємства «Картографія» є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Пунктом 3 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, із змінами, внесеними згідно з рішеннями Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.09.2016 року № 57, від 13.01.2017 року № 24, від 22.02.2017 року № 59, у редакції рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.02.2019 року № 368, під "посадовими особами юридичних осіб публічного права" слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні, виробничі або технічні функції, визнаються посадовими особами лише за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

Водночас для визначення посадових осіб юридичних осіб публічного права - підприємств необхідно враховувати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Згідно із вказаною нормою керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Отже, посадовими особами юридичних осіб публічного права, які є підприємствами, є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управлінняпідприємства відповідно до статуту. Інші працівники таких юридичних осіб можуть бути віднесені до посадових осіб юридичних осіб публічного права за умови визнання їх посадовими особами статутом відповідного підприємства та/або здійснення ними організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу збуту, начальник є

прямим керівником відділу і здійснює керівництво відділом на основі принципів

єдиноначальності. Основним обов`язком начальника відділу є організація

роботи по ритмічному збуту продукції.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу збуту

Державного науково-виробничого підприємства «Картографія», яке є

юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі та

адміністративно-господарські функції, є посадовою особою та відповідно

суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання

корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних

з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції»

визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті

5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати

шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства

декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним

агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та

подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного

агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта

декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи

публічного права є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про

запобігання корупції» у 2021 році була зобов`язана подавати щорічну

декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на

офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний

і електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 квітня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, лише 06.04.2021 року о 14:50 год., а отже не своєчасно. Унікальний ідентифікатор документа в Реєстрі - 65d66e52-fl c3-4ad4-9cf3-ff70885e29e7.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що несвоєчасне подання декларації за 2020 рік нею було допущено через невірне тлумачення вимог Закону України «Про запобігання корупції». На лікарняному не перебувала, до НАЗК щодо неможливості подання такої декларації не зверталася.

За частиною 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» адресованого Головам апеляційних судів областей, м. Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру не встановлено. Несвоєчасне подання декларації відбулося у зв`язку із не дотриманням порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації до Реєстру, що не можна вважати поважною причиною несвоєчасного подання декларації.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 06.04.2021 року о 14:50 год. подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

ОСОБА_1 мала можливість подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства у будь-якому місці, але оскільки остання є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, у зв`язку з її перебуванням на роботі у ДНВП «Картографія», то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження підприємства, а саме: м. Київ, вул. Попудренка, 54.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, тобто 06 квітня 2021 року.

Днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (на думку особи, яка склала протокол) є дата складання і підписання уповноваженою на те особою протоколупро вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, просила суворо не карати, та на перший раз пробачити, це перший рік коли вона заповнювала декларацію, умислу на несвоєчасну подачу декларації не мала.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, доведена. Просив визнати її винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи встановлено та як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу директора ДНВП «Картографія» від 15.07.2020 року №34-к ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу збуту

Державного науково-виробничого підприємства «Картографія».

Таким чином, відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширювалась дія цього Закону.

Тому, згідно з абзацом 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», була суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, будучи суб`єктом декларування, ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік до 01.04.2021 року.

Проте, декларація за 2020 рік нею була подана до Реєстру 06.04.2021 року о 14:50год., що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та утворює в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Перевіряючи вказані доводи суд враховує наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, подав відповідну декларацію та подає щорічні декларації, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій.

Згідно ізст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до відомостей Реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвалась в Реєстрі 06.07.2020 року, а подала декларацію 06.04.2021 року.

Зазначене свідчить, що вона була ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, не могла не знати та не розуміти, що стосовно неї застосовуються вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі й вимоги щодо своєчасного подання декларацій.

Також суд враховує, що відповідну декларацію ОСОБА_1 мала можливість подати в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року. Проте, у вказаний період до особистого кабінету не заходила та жодних дій з метою створення та подачі декларації не здійснювала.

Вказані обставини не заперечувались і ОСОБА_1 під час розгляду справи, яка підтвердила, що першого разу зайшла на сайт для подачі декларації 06.04.2021 року. При цьому зазначила, що декларацію за 2020 рік подала невчасно, у зв`язку із невірним тлумаченням Закону України «Про запобігання корупції». При цьому вказала, що 09.04.2021 року начальником відділу юридичного супроводження ДНВП "Картографія" ОСОБА_2 було подано повідомлення до НАЗК про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 ..

Однак у доданих до протоколу матеріалах відсутні документи, які б підтвердили коли вищевказане повідомлення щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 було отримано НАЗК.

Суд вважає, що будучи обізнаною про порядок подачі декларацій, ОСОБА_1 в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року, тобто на протязі трьох місяців, мала достатньо часу для того, щоб пересвідчитись в дійсності ЕЦП, за необхідності змінити останній та подати декларацію у визначені законом строки.

Таким чином, суд не визнає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для подачі декларації, оскільки з досліджених доказів слідує, що у неї в період з 01.01.2021 року по 31.03.2021 року не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати декларацію, що є підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.51-1 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно ч.1 ст.51-2 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2020 рік, начальником відділу юридичного супроводження ДНВП "Картографія" ОСОБА_2 було направлено на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції 09.04.2021 року.

Станом на 24.06.2021 року НАЗК був відомий факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що свідчить копія листа Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, який міститься у матеріалах справи, від 24.06.2021 року № 47-06/47274/21 підписаний В.о.керівника Управління ОСОБА_4, який був направлений на адресу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та зареєстрований за № 9029 від 30.06.2021 року.

На запит Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.07.2021 року за вих. № 5263/55/125/03-2021, ДНВП «Картографія» за підписом В.о. директора даного підприємства ОСОБА_3 за № 495 від 21.07.2021 року було направлено запитувані копії документів.

Таким чином, Національне агентство з питань запобігання корупції станом на 24.06.2021 року була відома інформація про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2020 рік, а 21.07.2021 року на свій запит, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 було направлено запитувані документи, та НАЗК маючи доступ до Реєстру мало можливість перевірити дії останньої, як користувача реєстру.

Крім того, станом на 24.06.2021 року маючи достовірну інформацію про факт несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 , пояснення у останньої були відібрані лише 26.08.2021 року, тобто більше ніж через два місяці, а протокол в підсумку було складено 12.01.2022 року.

З огляду на це, суд не погоджується з наведеними у протоколі та прокурором під час розгляду справи доводами про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення було виявлено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 12.01.2022 року, оскільки виявлення правопорушення та складання щодо нього протоколу не є тотожними поняттями.

Диспозицією ч. 1 ст.172-6 КУпАП, передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене правопорушення починаються з дня коли суб`єкт декларування повинен був подати, але не подав декларацію, та триває до припинення правопорушення суб`єктом декларування, тобто до дня подання останнім декларації з порушенням встановлено законом строку.

Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений законом строк.

У зв`язку з цим, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, що встановлюється при судовому розгляді справи в кожному окремому випадку, за наявними документами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що саме 30.06.2021 року є датою виявлення адміністративного правопорушення (а.с.21), і саме з цієї дати органу, який складав протокол, вже було достеменно відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та було отримано відповідні документи та інформацію, які були достатніми для вирішення питання щодо складання протоколу.

Згідно ч.4 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, з моменту виявлення 24.06.2021 року факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, адміністративне стягнення на неї могло бути накладено в межах визначених ч.4 ст.38 КУпАП строків, тобто до 24.12.2021 року.

Оскільки матеріали адміністративної справи надійшли до Деснянського районного суду м. Києва з Департаменту стратегічних розслідувань Нацональної поліції України 19.01.2022 року, на момент їх надходження до суду та подальшого розгляду справи судом передбачені ч.4 ст.38 КУпАП строки сплили, що є наслідком закриття провадження по справі згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38,172-6,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозовий Яр, Яготинського району, Київської області, громадянки України, працюючої начальником відділу збуту ДНВП «Картографія», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.4 ст.38 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. ВОЛЧЕК