Справа № 212/919/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2022 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкін І.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОННОГО УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ № 3 ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , -
В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває адміністративна справа відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 січня 2022 року серії ВАБ № 397836, ОСОБА_1 , 02.01.2022 року о 19:00 годин, за адресою: АДРЕСА_1 умисно вчинила дії психологічного характеру відносно чоловіка громадянина ОСОБА_2 , тобто словесно виражалася нецензурною лайкою, чим скоїла домашнє насильство та порушила ЗУ 2229 VIII від 07.12.2017 року. Своїми діями скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направила.
З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 397836 від 22.01.2022 року до матеріалів адміністративної справи долучено:
- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та його заявою про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до яких ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_1 в якій просить притягнути до відповідальності дружину гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає АДРЕСА_1 яка 02.01.2022 року в 19:00год. за місцем мешкання виражалась нецензурною лайкою на адресу гр. ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру;
- письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно із якими ОСОБА_2 виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі- Закону) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.1732 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
Таким чином, самі по собі, зокрема, слова нецензурної лайки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі словесні образи, погрози, приниження тощо спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
У справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
Так, у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.
Ці негативні наслідки (завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення такого виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.
Разом з тим, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема у ньому не конкретизовано в чому саме полягало психологічне насильство та чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП.
Згідно пояснень сторін стався сімейний конфлікт, взаємний, що не можна трактувати як вчинення насильства в сім`ї.
При цьому, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Відтак, обопільні словесні образи та нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між подружжям, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення.
Отже, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією частини першої статті 1732 КУпАП, в тому числі щодо наслідків дій ОСОБА_1 для психологічного стану ОСОБА_2 .
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Європейським судом з прав людини та основоположних свобод неодноразово зазначалось, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, які по суті мають ознаки, «притаманні кримінальному обвинуваченню», необхідно застосовувати підходи кримінального судочинства (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року «Коробков проти України», рішення від 30 травня 2013 року «Малофєєва проти Росії», та інші).
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище наведене, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1731 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 1732,ч. 1, 283- 285 КУпАП України, суддя,-
провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.1732 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: І. Б. Чайкін