Провадження № 3/512/26/22
"03" лютого 2022 р. смт. Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 до Савранського районного суду надійшли матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , який згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905247 від 22.12.2021, притягається до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), далі протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905247 від 22.12.2021, вбачається, що 17.12.2021 близько 13 години 00 хвилин в приміщенні Савранського ОЗЗСО неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_1 , висловлювався брутальною лайкою в адресу вчителя ОСОБА_3 чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, відповідальність за що для батьків передбачена частиною 3 статті 184 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначив, що з протоколом згоден (а.с.2).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив відкласти розгляд справи та викликати в наступне судове свідка ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, судове засідання було відкладене на 03.02.2022.

Допитана в судовому засіданні 03.02.2022 як свідок пояснила, ОСОБА_3 пояснила, що неповнолітній ОСОБА_2 , на її думку, неадекватно поводить себе під час занять в Савранському ОЗЗСО, постійно порушує дисципліну, може залишити приміщення класу, при цьому не питаючи дозволу в учителя, вмикає гучно музику під час проведення уроків в дистанційному режимі. Крім того, ОСОБА_3 зазначила що 17.12.2021 близько 13 години 00 хвилин в приміщенні Савранського ОЗЗСО неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до неї словом «цієї». Проте вживання неповнолітнім ОСОБА_2 брутальної лайки в свою адресу не підтвердила.

Допитані в судовому засіданні 03.02.2022 як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, поведінка неповнолітнього ОСОБА_2 під час занять в Савранському ОЗЗСО незадовільна, через що неодноразово викликався його батько ОСОБА_1 , з яким проводилися відповідні бесіди. Проте зазначили, що вони не були прямими очевидцями події, що відбулась 17.12.2021 близько 13 години 00 хвилин в приміщенні Савранського ОЗЗСО та не підтвердили вживання неповнолітнім ОСОБА_2 01.12.2007 нецензурної лайки в адресу вчителя ОСОБА_3 під час уроку 17.12.2021 близько 13 години 00 хвилин в приміщенні Савранського ОЗЗСО.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона працює вчителем в Савранському ОЗЗСО. Так, 17.12.2021 на п`ятому уроці вона проводила урок біології у 8-А класі, де навчається учень ОСОБА_2 , який зірвав урок тим, що безпідставно почав висловлюватись в її адресу брутальною лайкою та поводив себе дуже зверхньо. Така поведінка учня відбувається не вперше. Він постійно зриває уроки та висловлюється брутальною лайкою а адресу багатьох інших вчителів. На неодноразові звернення до батька дитини ОСОБА_1 поведінка його сина не змінилась (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона є класним керівником 8-А класу Савранського ОЗЗСО, де навчається учень ОСОБА_2 2007 року народження. Дитина поводить себе дуже зверхньо та дозволяє собі висловлюватись в адресу вчителів брутальною лайкою, без дозволу залишає уроки. 17.12.2021 до неї звернулась вчитель біології ОСОБА_3 та повідомила, що на п`ятому уроці учень ОСОБА_2 висловлювався в її адресу брутальною лайкою. Все це відбувалось в присутності інших учнів. Такі повідомлення до неї як до класного керівника надходять не вперше. Неодноразово викликався до школи батько дитини- ОСОБА_1 , проте поведінка дитини не змінилась (а.с.5).

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він проживає разом зі своїм сином ОСОБА_2 , котрий навчається у 8-А класі Савранського ОЗЗСО. У дитини дійсно є проблеми з поведінкою у навчальному закладі, через що його, як батька, неодноразово викликали до школи. Зі слів його сина ОСОБА_2 виявилось що він дійсно висловлювався брутальною лайкою в адресу вчителя. В подальшому зобов`язався контролювати поведінку сина, щоб подібні випадки не повторювались (а.с.6).

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона працює вчителем інформатики в Савранському ОЗЗСО. Також вона викладає інформатику у 8-А класі де навчається ОСОБА_2 2007 року народження. За його поведінку нічого хорошого сказати не може, оскільки учень на уроках постійно грає в телефоні, не слухає вчителя та дозволяє в присутності вчителя висловлюватись брутальною лайкою. На зауваження не реагує. До школи постійно викликають батька ОСОБА_1 , але поведінка учня не змінюється (а.с.7).

З письмових пояснень ОСОБА_7 вбачається, що вона працює вчителем в Савранському ОЗЗСО та систематично викладає уроки української мови та літератури в 8-А класі де навчається учень ОСОБА_2 2007 року народження. Дитина не дотримується жодної субординації, на уроках постійно висловлюється брутальною лайкою в присутності вчителя, на зауваження не реагує зовсім. Крім того, на уроках постійно грає в мобільному телефоні. Батька дитини постійно викликають до шкоди проте на поведінку учня це жодним чином не впливає (а.с.-8).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у сказаній справі з наступних підстав.

Згідно з частинами 2-4 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 905247 від 22.12.2021, вбачається, що 17.12.2021 близько 13 години 00 хвилин в приміщенні Савранського ОЗЗСО неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_1 , висловлювався брутальною лайкою в адресу вчителя ОСОБА_3 чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, відповідальність за що для батьків передбачена частиною 3 статті 184 КУпАП.

Проте, допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 , не підтвердила вживання неповнолітнім ОСОБА_2 нецензурної лайки адресованої в свою адресу, як зазначено про це в протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитані в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили що взагалі не були присутні під час подій, заначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Пояснення свідків стосувались характеристики неповнолітнього ОСОБА_2 взагалі, тому не приймаються судом до уваги.

Отже, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення складеного стосовно ОСОБА_1 , а саме вживання нецензурної лайки його неповнолітнім сином ОСОБА_2 по відношенню до вчителя ОСОБА_3 , в судовому засіданні не підтвердились, оскільки відсутні належні та допустимі докази вживання неповнолітнім ОСОБА_2 нецензурної лайки.

Особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язані дотримуватися положень КУпАП, які регламентують не тільки стадію адміністративного розслідування, але й положення загальної частини адміністративно-деліктного провадження у питаннях мети, завдання та принципів регулювання правовідносин, пов`язаних з адміністративною відповідальністю, строку накладення адміністративного стягнення, строків й порядку направлення справи для розгляду до уповноваженого органу і строків розгляду справи таким органом й, зокрема, судом, відносно якої за законом встановлені нетривалі часові рамки їхнього розгляду.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ також встановив порушення частини 3 статті 6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть правопорушення, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, "Коробов проти України" від 21.07.2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06.12.1998 року, Суд зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (п.150, п.65, п.253).

Відповідно до принципу "поза розумним сумнівом" (п.43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відтак, за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на підтвердження вживання неповнолітнім ОСОБА_2 нецензурної лайки, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП та не тягне адміністративної відповідальності для його батька ОСОБА_1 .

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 184 КУпАП закрити на підставі частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: О.Ю. Брюховецький