Справа №639/8671/21
Провадження №3/639/242/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2022 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із відділу поліції №1 (м. Глухів) Шосткінського районного управління поліції ГУНП в Сумській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москви, громадянки Російської Федерації, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 040935 від 12.12.2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що 11 грудня 2021 року о 23 годині 30 хвилин громадянка ОСОБА_1 , з метою перетину державного кордону прибула на МПП «Бачівськ» з порушенням п.п. 3 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» самовільно залишила місце самоізоляції за адресою: м. Харків, вул. Сухарівська, 12, яке було обране 03.12.2021 року при перетині державного кордону на в`їзд в Україну згідно п.п. 3 п. 7 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (зі змінами), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою її проживання, однак у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань на адресу суду не надала.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюється відповідні правила поведінки та приписів якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: 3) самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Відповідно до положень пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року самоізоляції підлягають: 3) особи, які перетинають державний кордон на в`їзд в Україну.

Особа, яка підлягає самоізоляції у зв`язку з перетинанням державного кордону, зобов`язана зареєструватися в системі або встановити та активувати її мобільний додаток. У разі неможливості реєстрації в системі або встановлення такого мобільного додатка особа підлягає обсервації.

Самоізоляція, обсервація особи у зв`язку з перетинанням державного кордону не застосовується або припиняється в разі одержання негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, який проведено після перетину державного кордону (крім осіб, які прибули з Російської Федерації, Південно-Африканської Республіки, Республіки Ботсвана, Республіки Зімбабве, Республіки Намібія, Королівства Лесото, Королівства Есватіні, Республіки Мозамбік, Республіки Малаві та перебували на її території більше ніж сім днів протягом останніх 14 днів).

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби перевіряють реєстрацію в системі або встановлення та активацію особами її мобільного додатка під час перетину ними державного кордону. Особи зобов`язані надати для такої перевірки підтвердження реєстрації в системі або встановлення та активації її мобільного додатка.

Згідно з абз. 4 п. 9 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які здійснили перетин державного кордону та прибули з Російської Федерації, Південно-Африканської Республіки, Республіки Ботсвана, Республіки Зімбабве, Республіки Намібія, Королівства Лесото, Королівства Есватіні, Республіки Мозамбік, Республіки Малаві та перебували на її території більше ніж сім днів протягом останніх 14 днів. Строк самоізоляції розпочинається з моменту перетину державного кордону та не може бути припинений в порядку, визначеному абзацом тридцять шостим пункту 7 цієї постанови.

Відповідно до пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, у разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи; 2) серію та/або номер паспорта; 3) визначене особою місце самоізоляції; 4) засоби зв`язку (номер телефону).

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надала пояснення: «з протоколом не згодна, з умовами самоізоляції не була ознайомлена, з своїми правами не була ознайомлена».

З наданих до суду документів неможливо з достовірністю встановити, що ОСОБА_1 порушено п.п. 3 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, а саме: самовільно залишено місце самоізоляції за адресою: м. Харків, вул. Сухарівська, 12, а інших доказів, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у матеріалах справи немає.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що відносно ОСОБА_1 було встановлено обмеження щодо самоізоляції на території України, період її тривалості та місце самоізоляції.

В протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах відсутнє документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 входить до переліку осіб, що підлягають самоізоляції; відсутні відомості про дату реєстрації ОСОБА_1 в електронному сервісі Вдома Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, місце відбування ним самоізоляції та строк її дії, а також відомості з бази даних щодо ОСОБА_1 , які б мали бути внесені відносно нього на підставі пунктів 7, 8, 9, 11 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року.

Відсутні документально підтверджені відомості про те, що ОСОБА_1 була ознайомлена із обмеженнями щодо самоізоляції на території України.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та того, що суд не наділений повноваженням збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не доведений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд дійшов висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Курило