ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7055/21 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/68/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника - адвоката Тивоненка Д.Р., за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням права керування всіма транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 22 серпня 2021 року приблизно о 04.20 годині ОСОБА_1 , перебуваючи на вул. Чарівна біля будинку №153 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 1,67‰).

В апеляційній скарзі апелянт, вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував всі обставини справи, не повідомив апелянта про дату і час судового розгляду, не вислухав пояснень та не надав можливість скористатися правом на захист під час розгляду протоколу та дослідження доказів. Зазначає, що результат огляду за допомогою «Драгер 6820» є недопустимим доказом, адже вказаний засіб не прийшов калібровку (повірку) у встановленому порядку, відповідно до інструкції використання. Працівник поліції не запропонував пройти огляд у медичному закладі.

Повідомляє, що 17.11.2021 року він уклав договір із адвокатом Тивоненком Д.Р., який 18.11.2021 року ознайомився із матеріалами справи. Постанову було опубліковано в реєстрі тільки 13.12.2021 року. 22.11.2021 року захисником подано апеляційну скаргу. Однак, постановою апеляційного суду від 07.12.2021 року скаргу було повернено захиснику. Апеляційну скаргу було подано повторно особою, яка притягається до відповідності 14.12.2021 року через суд першої інстанції.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Також просить витребувати з КНП «ОКЗ НПД» ЗОР засвідчені копії документів: витяг з журналу реєстрації медичних оглядів за 22.08.2021 року; акт медичного огляду гр. ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів огляду.

Постанову місцевого суду просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Тивоненка Д.Р., перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Щодо питання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні апелянт, порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Апеляційний суд зазначає, що вимоги КУпАП не ставлять у залежність право захисника на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження від участі такого захисника у розгляді справи в суді першої інстанції.

Враховуючи, що скарга захисника була повернута судом, а копія постанови судом першої інстанції не направлялась, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться: протоколі про адміністративне правопорушенні серії ДПР18 №127029 (а.с.1), яким обвинувачується ОСОБА_1 в порушені вимог п.2.9а ПДР України, а саме те, що 22 серпня 2021 року приблизно о 04.20 годині він, перебуваючи на вул. Чарівна біля будинку №153 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю 1,67‰).

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Переглядаючи матеріали справи, можливо встановити, що викладене в протоколі обвинувачення доводиться такими доказами: роздруківкою з спеціального технічного засобу «Драгер 6820», яким встановлено, що ОСОБА_1 має позитивний результат огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (1,67 проміле); актом огляду (а.с.4), яким вставлено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і те, що після проходження огляду на місці, результат склав 1,67 проміле; направленням на огляд (а.с.6), яким зафіксовано результат огляду на місці; відеозаписом порушення (а.с.8), яким зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Результати огляду не оспорював. Був повідомлений про складання протоколі відносно нього.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського (а.с5), в якому зазначено, що під час несення служби зупинено транспортний засіб ВАЗ21053, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя шкіри обличчя, порушення мови. Водію запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою «Драгер 6820». Результат огляду склав - 1,67 проміле. Від керування водій відсторонений. Про повторність попереджений.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції апелянт та захисник вказували, що суд першої інстанції в порушення вимог національного законодавства розглянув справу без ОСОБА_1 .

Апеляційний суд наголошує, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 працівниками поліції повідомлено про те, що справу буде скеровано до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя,що свідчить його особистий підпис в графі протоколу «повідомлено, що розгляд справи відбудеться» (а.с.1).

Апеляційний суд, виходячи з викладеного вважає, що розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 не може розцінюватися, як істотне порушення, яке дає підстави для скасування постанови місцевого суду.

Крім того, під час апеляційного перегляду права ОСОБА_1 було надано можливості, відповідно до ст. 268 КУпАП реалізувати право на захист.

Щодо доводів про те, що «Драгер 6820» є недопустимим доказом, апеляційний суд, зазначає наступне.

Відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав законної сили 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

У технічній документації на газоаналізатори «Drager Alcotest» терміном «калібрування» позначають операцію регулювання засобів вимірювальної техніки (градуювання), яка полягає у коригуванні нульових показів та чутливості засобів вимірювальної техніки із застосуванням робочих еталонів. Рекомендовані значення інтервалу між «калібруванням» зазначає виробник в експлуатаційній документації на прилади.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України за № 1417/29547 від 1 листопада 2016 року, і становить 1 рік.

Апеляційний суд зазначає, що у документації на газоаналізатори «Drager Alcotest» вказується лише рекомендації щодо здійснення калібрування вказаного засобу, але в Україні встановлено імперативну вимогу, яка визначає інтервал регулювання (градуювання) виробником, а саме один раз на дванадцять місяців.

Згідно роздруківки «Драгер 6820» (а.с.2), останнє калібрування було здійснено 22.09.2020 року, а події за участю водія відбулися 22.08.2021 року.

Таким чином, застосування «Драгер 6820» для проведення огляду водія ОСОБА_1 22 серпня 2021 року було правомірним та таким, що відповідає вимогам національного законодавства.

Щодо витребування доказів у КНП «ОКЗНПД» ЗОР, суд апеляційної інстанції вважає недоцільним, оскільки ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Драгер 6820». Результати не оспорював, що підтверджується відеозаписом події (а.с.8) і підписом в роздруківці (а.с.2).

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано, винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/7055/21