Справа №592/5535/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/816/2/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/5535/21 за апеляційною скаргою захисника ХОЛОДОВА С. Е. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.07.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ХОЛОДОВ С. Е. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду у закладі охорони здоров`я і декілька разів про це говорив, також чітко казав, що незгоден з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, натомість поліцейський проігнорував таку позицію водія і без необхідності замінив понятих. Крім того, суддею суду першої інстанції безпосередньо не допитані свідки, а лише взято до уваги їх письмові пояснення, які складені поліцейським і є ідентичними за своїм змістом, мають суб`єктивний характер та спростовуються відеозаписом.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.07.2021 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 454,00 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 26.04.2021 о 23:20 в м. Суми по вул. Степана Бандери, 72, водій ОСОБА_1 керував т/з Opel Omega, д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6810 у присутності двох свідків; результат тесту позитивний 0,98 проміле, з яким водій не погодився. Водію було запропоновано прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Апеляційний розгляд справи згідно ст. 294 КУпАП був призначений на 11.08.2021, однак захисник Холодов С. Е. до апеляційного суду не з`явився. 16.09.2021, будучи відповідно ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, захисник Холодов С. Е. в судове засідання повторно не з`явився, від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням у іншому судовому процесі за межами м. Суми. 28.10.2021 захисник Холодов С. Е. в судове засідання знову не з`явився, від нього надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з його хворобою. 07.12.2021 захисник Холодов С. Е. також надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою. Захисник Холодов С. Е. в судове засідання 27.01.2022 у черговий раз не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надійшло, але від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла письмова заява про перенесення апеляційного розгляду справи у зв`язку з відсутністю його захисника Холодова С. Е.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі - Конвенція), «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany), а у іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Враховуючи зазначені вище обставини, неналежну процесуальну поведінку захисника Холодова С. Е., численні ігнорування судового процесу, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності цього адвоката, але у присутності ОСОБА_1 , про що останній не заперечив, незважаючи на його заяву про перенесення апеляційного розгляду справи, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 205490 від 27.04.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_1 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою (чеком) показників огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6810» від 26.04.2021 о 23:34, результат тесту - 0,98 проміле (а. с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager», з показником - 0,98 проміле алкоголю в крові, згідно якого водій ОСОБА_1 відмовився від проставляння підпису у зазначеному акті (а. с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 27.04.2021, згідно яких у їх присутності ОСОБА_1 після незгоди з показниками газоаналізатора «Alkotest Drager» відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а. с. 4, 5);

- письмовим поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 26.04.2021, згідно яких у їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, результат - 0,98 проміле. Водій ОСОБА_1 з результатами огляду не згоден та забажав прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 6, 7);

- записами з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксовані обставини зупинки т/з, в процесі спілкування з водієм працівником поліції були виявлені ознаки сп`яніння, після чого запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Alkotest Drager 6810». У присутності свідків водій пройшов відповідний огляд за допомогою спеціального технічною пристрою, результат - 0,98 проміле алкоголю в крові. З результатами ОСОБА_1 був не згоден, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак згодом від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і пп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. При цьому необхідно зауважити, що стороною захисту не оскаржувався факт присутності цих свідків (в обох випадках) і при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, і при фіксуванні відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, що також підтверджується відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Холодова С. Е. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то вони не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки після незгоди з показниками газоаналізатора на місці зупинки т/з ОСОБА_1 тільки формально погодився пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, про що свідчить послідуюча поведінка останнього, що цілком обґрунтовано було розцінене працівниками поліції як ігнорування водієм вимог п. 2.5 ПДР і підтверджено запрошеними свідками.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, порядок якого закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки лише ці нормативно-правові та підзаконні нормативно-правові акти регламентують процедуру фіксації відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічну вимогу містить і п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 № 1408/27853 (із послідуючими змінами), згідно якої у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані і працівником поліції при складанні протоколу, і суддею суду першої інстанції при розгляді справи.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Не можуть бути прийнятими до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суддя не викликав свідків, оскільки справа розглянута на підставі наявних доказів, достатніх для прийняття відповідного процесуального рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині долучення пояснень свідків, які є абсолютно ідентичними і які складені працівниками поліції, а також судом першої інстанції безпосередньо не досліджено свідчення цих свідків, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, так як вказані захисником обставини не можуть свідчити про безальтернативне і беззаперечне визнання цих доказів неналежними чи недопустимими, так як свідки власноруч завірили правильність наданих ними пояснень, а факт проведення огляду у присутності цих свідків та фіксація відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я об`єктивно підтверджуються наведеними вище доказами, які не викликають у апеляційного суду сумнівів щодо їх достовірності. Свідки залучаються насамперед 1) для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з або 2) для фіксації відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я після незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з. Саме така відмова водія ОСОБА_1 і була зафіксована в присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що чітко відображено на відеозаписі.

Будь-яких доказів того, що працівники поліції здійснювали який-небудь тиск/вплив на ОСОБА_1 з метою примушування його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як і того, що він звертався до відповідних органів з відповідними заявами чи скаргами з приводу неправомірних дій поліцейських матеріали справи не містять.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, дотримавшись положень ст. 268, 279, 280 КУпАП, а тому винесена постанова є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, внаслідок чого це судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 01.07.2021 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ХОЛОДОВА С. Е. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов