ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/198/22 Справа № 210/5240/21 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Козіної Н.В. на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

в режимі відеоконференції:

захисника Шелудька А.О.,

представника потерпілого Козіної Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 290353 від 07 вересня 2021 року водій ОСОБА_2 07 вересня 2021 року о 13.50 год. в м.Кривому Розі по вул.Ю.Камінського біля буд.26, керуючи автомобілем Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_1 , не врахувала зміну дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, в той час коли попереду рухався автомобіль Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка завчасно ввімкнула лівий показчик повороту, водій ОСОБА_2 завчасно не застосувала міри для зниження швидкості, а навпаки застосувала технічно необґрунтований відворіт керма ліворуч та скоїла зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. На думку особи, яка склала протокол, водій ОСОБА_2 своїми діями порушила п.п. 1.5; 2.3.б; 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватою за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що наявні в матеріалах справи докази в повній мірі підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід до розгляду справи та ігноруючи права потерпілої навмисно відмовив у призначенні судової автотехнічної експертизи. Вважає, що наданий стороною захисту висновок експерта є неналежним та неопустимим доказом, оскільки для його проведення були надані неправильні вихідні дані, а також експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п.п. 1.5; 2.3.б; 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цих пунктів Правил дорожнього руху та чи знаходяться ці порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

З п. 10.1 ПДР України слідує, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як слідує з п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як слідує з матеріалів справи, по даному ДТП було проведено автотехнічне експертне дослідження № 26848/27397-27399 від 27 жовтня 2021 року, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами п.п. 9.2 «б», 9.4 та 10.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Якщо перед початком маневру вліво водій автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 не ввімкнула завчасно сигнал показчика повороту, то її дії також не відповідали вимогам п.п. 9.2 «б» та 9.4 ПДР України, однак дані невідповідності не знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку експерта, вирішити питання про те, чи мала технічну можливість водій автомобіля Nissan Pathfinder ОСОБА_2 уникнути виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та чи маються в її діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом з технічної точки зору неможливо.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні пунктів 1.5, 2.3.б, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаних правил ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв"язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_3 .

При цьому суд врахував, що хоча в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, однак чи маються в її діях невідповідності вимогам ПДР України, які знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом, з технічної точки зору неможливо, в той же час причиною ДТП слугувало невиконання водієм автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 вересня 2021 року о 13.50 год. в м. Кривому Розі по вул. Ю.Камінського біля буд. 26.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (справи "Малофеєв проти Росії", "Карелін проти Росії", "Лучанінова проти України") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з точки зору достатності доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Всупереч доводам представника потерпілої в апеляційній скарзі висновок експертного дослідження відповідає вимогам КУпАП, Закону України Про судову експертизу, Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, та містить підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

При цьому експертне дослідження було проведено на підставі копій матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №290353, схеми місця ДТП та її зворотньої сторінки, пояснень водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , фотознімків з місця ДТП та інших копій матеріалів справи, а також електронного носія інформації з відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання представника потерпілої на те, що у висновку зазначено, що зіткнення відбулось не на перехресті, тоді як згідно схеми місця ДТП зіткнення відбулось на нерегульованому перехресті вул.Ю.Камінського та дорогою, яка з`єднує вказану вулицю з вул. Соборності, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 не інкримінується скоєння зіткнення саме на перехресті.

Всупереч доводам захисника відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, зафіксований камерами відеоспостереження, містить відомості про зіткнення та зближення транспортних засобів, проте у зв`язку із значною віддаленістю транспортних засобів в момент руху від камери відеоспостереження встановити момент їх зіткнення не надається можливим, при цьому зображення автомобілів перекриваються вивіскою, яка закріплена на будівлі.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом першої інстанції прав потерпілої в частині відмови в задоволенні клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, оскільки суд першої інстанції відповідно до вимог КУпАП розглянув клопотання представника потерпілої про призначення автотехнічної експертизи і з огляду на наявні матеріали справи та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, прийшов до висновку про відсутність підстав для проведення експертизи, оскільки до матеріалів справи вже долучено висновок автотехнічного експертного дослідження № 26848/27397-27399 від 27 жовтня 2021 року, проведеного за фактом даного ДТП. При цьому представник потерпілого у своєму клопотанні до суду першої інстанції про призначення експертизи не зазначав підстав необхідності проведення повторної (додаткової) експертизи, а саме: в чому саме полягає необєктивність та які саме обставини не були зясовані під час проведення зазначеної експертизи.

Крім того, хоча представник потерпілого в апеляційній скарзі і вказував про необхідність проведення автотехнічної експертизи, проте у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідне клопотання не заявляв.

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката Тарнаповича І.В. залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2021 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот