Провадження № 3/756/63/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 212904, вбачається, що 05 вересня 2021 року о 22:10 год., за адресою: м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Jeep», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю порожнини рота, зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Огляд зафіксовано на відео за допомогою технічних приладів АА-00115.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху», відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він добровільно пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 0, 22 ‰, з вказаним результатом він не погодився, відтак поліцейськими було запропоновано пройти обстеження в медичній установі. Приїхавши до медичної установи, від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, лише просив дочекатися його адвоката Снігур В.М. Однак, поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та відібрано пояснення. Під час оформлення матеріалів вину свою не визнав. Представник ОСОБА_1 - адвокат Снігур В.М. зазначив, що ОСОБА_1 самостійно протягом двох годин після складання щодо нього адміністративного матеріалу, пройшов огляд на стан сп`яніння, в підтвердження чого просив долучити до матеріалів справи висновок КНП "КМНКЛ "Соціотерапія".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статями 245, 251, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ, застосовуючи як джерело права (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 212904 в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю порожнини рота, зіниці очей розширені та не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився; роздруківку результату тесту за допомогою "Alcotest Drager 6820" , де міститься підпис особи, що тестують, тобто підпис ОСОБА_1 , з якого вбачається, що за результатами застосування спеціального приладу при температурі повітря +17,0°С та при вимірюванні вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається, результат огляду водія ОСОБА_1 склав 0,22‰; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції про направлення водія ОСОБА_1 ; відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського №АА - 00115, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08.04.2010, «Лучанінов проти України» від 09.06.2011 про необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок №1103).

Зокрема, пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України і Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу (п. 6 розділу І цієї Інструкції).

Пунктами 4 та 7 Розділу ІІ Інструкція №1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, а установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Інструкції з експлуатації електронного засобу вимірювання рівня алкогольного сп`яніння Drager ALCOTEST 6820, передбачена допустима абсолютна погрішність при вимірюванні вмісту парів етанолу в повітрі що видихається, за умови його експлуатації в температурному режимі від 15,0° С до 25,0° С , та діапазоні вимірювання масової концентрації етанолу від 0 до 0,20 мг/л, складає 0,02 мг/л, при діапазоні вимірювання масової концентрації етанолу від 0,20 до 2,00 мг/л за умови його експлуатації в температурному режимі від 15,0° С до 25,0° С допустима відносна погрішність результатів складає ± 10%.

Відтак, невеликий рівень перевищення допустимо цифрового показнику при проведенні огляду на стан сп`яніння, є допустимою погрішністю при вимірюванні вмісту парів етанолу в повітрі, що видихається.

Як убачається огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 6820" 05.09.2021 о 22 год. 16 хв., що підтверджується тестом №2811, результат огляду 0,22 ‰.

З відео даних, зафіксованих на диск з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи та оглянутий судом, вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу, було встановлено особу ОСОБА_1 , який пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, результат- 0,22‰, не погодився з ним, про що зазначив працівникам поліції та вказав, що бажає їхати в медичний заклад на проходження огляду. Останній сів у машину інспекторів та був доставлений до медичного закладу. На відео чітко видно, що ОСОБА_1 зазначив працівникам поліції, що він не відмовляється від проходження огляду, лише просить зачекати адвоката, який прямує до медичного закладу. Однак, працівниками поліції це було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та зазначено, що він має ще півтори години для самостійного проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також стверджував, що не відмовлявся від огляду, а лише просив зачекати його адвоката. Адвокат приїхав до медичного закладу через 15-20 хв., однак протокол про відмову вже було складено, відтак, він самостійно звернувся до КНП "КМНКЛ "Соціотерапія" для проведення огляду на стан сп`яніння, за результатами якого було складено висновок, який додається.

З метою всебічного з`ясування обставин по справі, на запит суду, КНП "Київська міська наркологічна лікарня "Соціотерапія" було направлено завірені копії документів щодо огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведеного 06.09.2021 о 00 год. 18 хв., а саме: акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005189, результати лабораторного дослідження №1052 та №2792, згідно з якими ОСОБА_1 пройшов медичний огляд для встановлення стану сп`яніння, за наслідками якого ознак сп`яніння виявлено не було.

За результатами перевірки матеріалів справи судом не встановлено достатніх доказів, які би підтверджували умисне ухилення ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

За таких підстав, висновок працівників поліції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджений належними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 130, 221, 251, 252, 276-280, 283-287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ткач