Справа № 304/63/22 Провадження № 3/304/130/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2021 року біля 17.55 год ОСОБА_1 по вул. Ужгородській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Крім цього, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237147 від 24 грудня 2021 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 24 грудня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24 грудня 2021 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стягнення обиратиметься в межах санкції зазначеної норми закону.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Чепурнов В. О.