Справа № 139/72/22
Провадження № 3/139/40/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2022 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, на утриманні малолітня дитина, - за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 до суду направлено протокол про те, що вона ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки до суду ОСОБА_1 суд не повідомила, із заявою про відкладення слухання по справі не зверталася. Таким чином, відповідно до положень речення 3 ч. 1 ст. 268 КУпАП справа може бути розглянута за її відсутності.

На ствердження винуватості ОСОБА_1 до суду подано протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 440159 від 31 січня 2022 року, копію паспорта ОСОБА_1 , довідку про місце проживання дитини, письмові поясненням самої ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_2 , акт обстеження умов проживання та фототаблиця.

Одночасно, доказів про дату вчинення ОСОБА_1 можливого правопорушення суду не подано, оскільки:

-протокол серії ВАБ № 440159 від 31 січня 2022 року не містить дати скоєння адміністративного правопорушення особою, а лише містить дату складання такого;

-невідомо коли був складений акт обстеження умов проживання, а тому, неможливо достовірно встановити санітарний стан будинку на момент складання протоколу.

Розглянувши справу, приходжу до наступного висновку:

Стаття 9 КУпАП дає визначення поняття адміністративне правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Не оспорюючи, що законодавство України зобов`язує батьків забезпечити дітей належним вихованням, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не вчинила ухиляння від виконання такого свого обов`язку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Натомість у надісланому до суду протоколу не наведено жодних обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від своїх батьківських обов`язків. Зафіксований у Акті обстеження умов проживання факт наявності пічки з дровами та брудні доріжки на підлозі і посуд на столі не є свідченням ухилення матері від обов`язку виховувати дитину, а може свідчити, навпаки, про те, що мати дбає про здоров`я дитини, а тому заздалегідь приготувалась до опалювального сезону.

Крім того, зібраними у справі доказами доводиться, що ОСОБА_1 регулярно періодично їздить на заробітки, аби забезпечити належні умови утримання дитини.

Особою, що порушила справила, не здобуто доказів про активні дії чи протиправну бездіяльність ОСОБА_1 , які б з ймовірністю стверджували факт ухилення її від виконання покладених законодавством обов`язків з виховання та утримання дитини.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, суд не може самостійно змінювати викладені у протоколі обставини правопорушення, вчинення якого інкримінується особі, а розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки, в іншому випадку, буде порушено гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно з вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, приходжу до висновку, що в даному випадку, вина ОСОБА_1 є недоведеною, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених

частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя : _______________