Справа №: 486/139/22 Провадження № 3/486/185/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області в складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 211935 від 24 січня 2022 року, 24 січня 2022 року о 09:40 год. на автодорозі Н-24 «Благовіщинське-Миколаїв» ОСОБА_1 керував автомобілем «Jaguar» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Від продуття ОСОБА_2 та медичного огляду у КП «КНП ВБЛ ВМР» відмовився в присутності двох свідків.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Інститут підсудності передбачає поділ справ між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки, тобто закон чітко встановлює, в якому суді повинна розглядатися справа.

Територіальна підсудність передбачає розмежування компетенції із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, а у разі, якщо суддя визнає, що справа цьому суду не підсудна, він повертає її належному органу для вирішення вказаного питання, зокрема направлення справи до належного суду.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності означає відповідність положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях «Лавентс проти Латвії», «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на автодорозі Н-24 «Благовіщинське-Миколаїв» без зазначення відповідного кілометру. Разом із тим, згідно копії рапорту, який додано до протоколу, 24 січня 2022 року за адресою: Вознесенський район, смт. Олександрівка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Jaguar» державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «FORD» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Виходячи із місця вчинення правопорушення вказана справа не підсудна Южноукраїнському міському суду Миколаївської області.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є смт. Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, на яке розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

Виходячи з викладеного, вказана справа відноситься до територіальної юрисдикції Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області та не може бути розглянута Южноукраїнським міським судом Миколаївської області через її непідсудність вказаному суду.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховний Суд України від 11 червня 2014 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Виходячи з викладеного, вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами підлягає поверненню Вознесенському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області для направлення до належного суду.

Керуючись ст. ст. 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Повернути протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України разом з іншими матеріалами Вознесенському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській областідля направлення до належного суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. ДАЛМАТОВА