Провадження № 3/522/2776/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2022 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 29.11.2021 року, які, за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшли до провадження судді Домусчі Л.В., 06.11.2021 року о 16.30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, всупереч її волевиявлення примушував її спілкуватися з ним, що спричинило стрес для дитини, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №907490 від 10.11.2021 року за ч.1 ст.173-2 КпАП України, який підписав правопорушник.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси віл 22 грудня 2021 року передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Домусчі Л.В. по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП до канцелярії Приморського районного суд м. Одеси для вирішення питання для відвід іншим складом суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2021 року (суддя Кічмаренко С.М.) заяву ОСОБА_1 про відвід судді Домусчі Л.В у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП задоволено частково, матеріали передані на розгляд іншому судді.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Науменко А.В.

18 січня 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 31 січня 2022 року з`явились ОСОБА_1 та його представник Грицюк О.О., надавши пояснення суду стосовно обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вину свою не визнав. Представник ОСОБА_3 зазначив щодо неналежності відеозапису, як доказу, що наявний в матеріалах справи.

Представник потерпілої Терзіанова К.В. надала пояснення щодо обставин зазначених протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд протокольно ухвалив не приймати відеозапис як доказ по справі, з підстав відсутності зазначення відеозапису в протоколі про адміністративне правопорушення та відсутності відомостей про те як його оцінював орган, який складав даний протокол.

З цього приводу, суд зазначає, що у разі відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що співробітник відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, дії ОСОБА_1 кваліфікував як вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що пояснення ОСОБА_4 від 05 листопада 2021 року, яке було адресовано Старшому інспектору ювенальної превенції відділення поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Ліцевич М.Г., з яких вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, який був розірваний рішенням суду від 17 червня 2015 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_2 .. ОСОБА_4 зазначила, що в суді розглядається цивільна справа щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно доньки ОСОБА_2 яка не бажає спілкуватись з батьком, оскільки зустрічі не відповідають її інтересам.

Слід зазначити, що суд позбавлений можливості прийняти до уваги зазначені пояснення, оскільки події, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення мали місце 06 листопада 2021 року, тобто на наступний день після письмових пояснень ОСОБА_4 від 05 листопада 2021 року.

Також, в матеріалах справи є заява ОСОБА_4 від 08 листопада 2021 року, яка була адресовано т.в.о. начальника ВП 5 ОРУП 1 ГУНП в Одеській області підполковнику поліції Каширкіну М., з яких вбачається аналогічна позиція ОСОБА_4 стосовно зустрічей батька ОСОБА_1 з його донькою ОСОБА_2 , а саме небажання дитини спілкуватися з батьком, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно ст. 173-2 КУпАП.

Слід зазначити, що дослідивши обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та відповідну заяву ОСОБА_4 , суд також не може прийняти як належний та допустимий доказ в розумінні правопорушення ОСОБА_1 згідно ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи також, є доповідна ОСОБА_1 від 10 листопада 2021 року, яка адресована т.в.о. начальника ВП 5 ОРУП 1 ГУНП в Одеській області, з якої вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, про що було винесено остаточне рішення суду, яке ОСОБА_4 умисно не виконує у добровільному порядку, саме тому ОСОБА_1 постійно звертається до поліції за захистом своїх прав.

Зазначену доповідну також суд не приймає до уваги, оскільки рішення суду на яке посилається ОСОБА_1 до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не було долучено при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а докази повинні бути належні та допустимі.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надала письмові пояснення, які були прийняті Старшим інспектором СЮП ВП ОРУП № 1 в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції Ліцевич М.Т. 05 листопада 2021 року, суд також звертає увагу на те, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення мали місце 06 листопада 2021 року, а протокол про адміністративне правопорушення було складено 10 листопада 2021 року.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З цього приводу суд зазначає, що вказаний протокол складений без долучення належних та допустимих доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у супереч закону, працівником поліції не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Також, виходячи з пояснень обох сторін в судовому засіданні, судом було з`ясовано, що обставини які мали місце 06 листопада 2021 року об 16 годині 30 хвилин відбувались в присутності свідків, проте в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про відсутність свідків чи понятих.

Жоден із наявних у матеріалах доказів не містить даних, що будь-які діяння ОСОБА_1 були спрямовані саме на вчинення будь-яких умисних дій фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї.

Натомість, згідно наявних у матеріалах справи вбачається, що є наявний конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відносно спілкування та участі у вихованні спільної дитини, а саме доньки ОСОБА_2 .

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

З огляду на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення його вини не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи. При таких обставинах факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є недоведеним».

Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

При цьому слід наголосити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, за наявними матеріалами справи, які надані до суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення останнім зазначеного діяння, яке було спрямовано на вчинення умисних дій одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї.

Керуючись ст.ст.173, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: А.В. Науменко