Справа № 163/633/21 Провадження №33/802/12/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Крючкова В.О., представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Крючкова Віталія Олексійовича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., з конфіскацією в дохід держави 600 доларів США, що за офіційним курсом НБУ разом становить 16759 грн. 80 коп.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 454 грн. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 березня 2021 року прямуючи з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби в якості водія автомобіля марки "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи обмежені постановою правління НБУ №5 від 02.01.2019 року, до вивезення за межі України в такій кількості без належного підтвердження походження 600 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 16759 грн. 80 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Крючков В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині конфіскації 600 доларів США та зобов`язати митний орган повернути ці кошти ОСОБА_1 . Вказує, що суд першої інстанції не врахував пояснень сторони захисту про те, що грошові кошти в сумі 600 доларів США мають законне джерело походження, оскільки є доходом ОСОБА_1 та є для нього значною сумою коштів, так як він на даний час ніде не працевлаштований і не має постійного заробітку. Крім того, на його утриманні перебуває батько інвалід 1-ї групи, який потребує постійного фінансового забезпечення та належного догляду. ОСОБА_1 є єдиним хто забезпечує сім`ю та утримує з-поміж іншого ще й двох неповнолітніх братів. Конфіскації грошових коштів покладає на ОСОБА_1 "Індивідуальний надмірний тягар". Звертає увагу суду також на те, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено не умисно, а з необережності. На підтвердження законності походження грошових коштів до суду першої інстанції подавалась копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.02.2018 року, ціна якої становить 53043 грн. Коли ОСОБА_1 заїхав на територію митного поста, то він жодним чином не приховував від працівників митниці наявність у нього грошових коштів та не вчиняв жодних перешкод щодо надання їх для огляду. Діями ОСОБА_1 не було завдано жодних негативних наслідків чи збитків. Вважає, що готівкові кошти не підлягають конфіскації, як товар, який не обмежений до переміщення через митний кордон України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Крючкова В.О., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, представника митного органу Пікалюка М.С., який просив апеляцію залишити без задоволення, приходжу до наступного висновку.

Постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 10.06.2021 року в частині факту вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України ніким не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, сторона захисту вказує про незаконність судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення, а саме того, що стосується конфіскації грошових коштів - валюти.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Із диспозиції ст.471 МК України вбачається, що відповідальність за цією нормою закону настає у випадку порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Санкція зазначеної норми на час постановлення судом першої інстанції постанови від 10.06.21, передбачала накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предмета ми правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно визначення, наведеного в п.57 ч.1 ст.4 МК України, товари це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

До валютних цінностей, окрім іншого відноситься іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені з обігу або такі, що вилучаються з нього, але підлягають обмінові на грошові знаки, які перебувають в обігу (п.1-1 ч.1 ст.4 МК України).

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України від 21.07.2021 року у справі № 3-р(ІІ)/2021, окремі положення абзацу другого статті 471 МК України, а саме: "а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

У цьому ж рішенні Суд встановив, що окремі положення абзацу другого статті 471 МК України, втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Враховуючи наведене, вищезазначені окремі положення абз.2 ст.471 МК України в частині конфіскації з 21.01.2022 року втратили чинність.

Таким чином, на момент розгляду справи апеляційним судом - 09.02.2022 року, санкція ст.471 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення лише у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Водночас, як зазначено, у ч.3 ст.3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Відповідно до ч.1 ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 03.03.2021 року, тобто до втрати чинності окремих положень абз.2 ст.471 МК України, що стосуються конфіскації товарів, які були безпосередніми предметами правопорушення.

Однак, в даному випадку беручи до уваги той факт, що судове рішення в даній справі не набрало законної сили, та враховуючи положення ст.58 Конституції України, ч.3 ст.3 МК України, такий вид адміністративного стягнення як конфіскація товарів - валюти, не може бути застосований, оскільки з 21.01.2022 року, він не передбачений у санкції ст.471 МК України у зв`язку з визнанням його неконституційним.

За наведених вище обставин, оскаржуване судове рішення не може вважатись законним в частині накладення адміністративного стягнення, а саме - конфіскації валюти, а тому воно підлягає зміні в цій частині.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 294 КУпАП, ст.528 МК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Крючкова Віталія Олексійовича задовольнити.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладення адміністративного стягнення, а саме - конфіскації в дохід держави 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 16759 грн. 80 коп.

Вилучені 03.03.2021 року згідно протоколу про порушення митних правил №0098/20500/21 від 03.03.2021 року грошові кошти в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 16759 грн. 80 коп., - повернути ОСОБА_1 .

В решті постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк