Справа № 152/32/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 січня 2022 року м. Шаргород

Справа №152/32/22

Провадження №3/152/13/22

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, одруженої, головного бухгалтера ПП «Юхимівське», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17.05.2002 року Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст.163-1 КпАП України,

встановив:

Відповідно до протоколу №943 від 01.12.2021 року, який надійшов до Шаргородського районного суду 11.01.2022 року, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України, тобто порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: будучи головним бухгалтером ПП «Юхимівське», допустила заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, в розмірі 186768 грн., в тому числі, за вересень 2018 року 26471 гривень, за серпень 2019 року 2000 гривень, за липень 2021 року 140297 гривень.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Юхимівка, вул. Гагаріна, 1.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

Село Юхимівка тепер Жмеринського району Вінницької області входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

В судове засідання 27.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки на зазначену у протоколі адресу місця проживання.

Відповідно до зворотнього рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка вручена ОСОБА_1 22.01.2022 року (а.с.30).

При цьому, суддя зауважує, що ОСОБА_1 не подавала заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи у її відсутності, чи інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Про дату розгляду справи ОСОБА_1 повідомлена завчасно, зокрема 22.01.2022 року (а.с.30).

З огляду на викладене вважаю за можливе розглянути матеріали справи у її відсутності, що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомилася ОСОБА_1 , зазначено адресу місця проживання останньої (а.с.1).

Таким чином, ОСОБА_1 , на переконання суду, безперечно розуміла, що за вказаною у протоколі адресою буде здійснено її виклик для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловила.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судова повістка з інформацією про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом надіслання на зазначену у протоколі адресу, вручена ОСОБА_1 22.01.2022 року (а.с.30); 2) будь-які клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, останньою не подані.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд у Шаргородському районному суді справи про адміністративне правопорушення щодо неї, але остання, не прибувши до суду на визначену дату та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями ігнорує виклик, що вказує на її небажання брати участь в розгляді справи та, фактично, таким чином вона реалізує надане їй право не з`являтися для розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщалася про час і місце розгляду справи, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

В графі протоколу про адміністративне правопорушення №943 від 01.12.2021 року «Дата, час і місце вчинення порушення» зазначено «акт перевірки від 01.12.2021 року, №11468/02-32-37-01/04325331, Вінницька обл., с.Юхимівка, вул. Гагаріна, 1, 14 год. 30 хв.», що за своїм змістом не вказує на дату і час вчинення адміністративного правопорушення, а також не відповідає обставинам порушення, які викладені у графі протоколу «Вчинив (ла) правопорушення», у якій вказано час заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, в розмірі 186768 грн., в тому числі, за вересень 2018 року, за серпень 2019 року та за липень 2021 року (а.с.1).

Також, під час розгляду адміністративного протоколу досліджено матеріали, що додані до нього, зокрема, копію акта документальної планової виїзної перевірки від 01.12.2021 року №11468/052-32-07-01/4325331 (а.с.2-26), з якого вбачається, що заниження податку на додану вартість головний бухгалтер ПП «Юхимівське» ОСОБА_1 допустила у період: за вересень 2018 року, за серпень 2019 року, за липень 2021 року (а.с.25).

Що ці порушення ОСОБА_1 податкового законодавства є триваючими, тобто, що вони тривають до теперішнього часу, чи тривали на момент проведення перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається.

Таким чином, приходжу до переконання, що порушення порядку ведення податкового обліку ОСОБА_1 вчинено у різні періоди 2018 року, 2019 року, 2021 року, тому вони не є триваючими.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що на час розгляду справи закінчився граничний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , встановлений ст.38 КУпАП.

Адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено 01.12.2021 року, а надійшов він до Шаргородського районного суду 11.01.2021 року, і, оскільки адміністративне правопорушення не є триваючим, вчинене у вересні 2018 року, у серпні 2019 року, у липні 2021 року, то справа підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Так, ч.2 ст.38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті.

У правовому висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а щодо застосування статті 38 КУпАП, Верховний Суд зауважує, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, Верховний Суд у вказаній вище постанові здійснив логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП, яке дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Також, Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а зробив висновок, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, суд приходить до висновку, що закінчення граничного строку накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих як на притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і на встановлення наявності чи відсутності події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.9, 280, 283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: