Справа № 152/53/22
П О С Т А Н О В А
іменем України
04 лютого 2022 року м. Шаргород
Справа №152/53/22
Провадження №3/152/26/22
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н.Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
потерпілої - ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали, які надійшли від ПОГ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурогатка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, працюючого екскаваторником в ПП «Віннагротехбудсервіс», не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, 26.02.2010 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України, а саме: 10.01.2022 року приблизно о 19 годині в АДРЕСА_2 , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: висловлювався в адресу останньої нецензурними словами, ображав, погрожував фізичною розправою, намагався спричинити останній тілесні ушкодження, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Слобода-Шаргородська (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Жмеринського району Вінницької області.
Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.
Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області та утворено Жмеринський район.
Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
ОСОБА_3 входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.
Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.
Судом призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення на 17.01.2022 року, про що повідомлено ОСОБА_1
17.01.2022 року розгляд справи про адміністративне правопорушення відкладено на 09 годину 04.02.2022 року у зв`язку із неприбуттям в судове засідання потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 .
Про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 були повідомлені належним чином (а.с.11).
Також у судове засідання 04.02.2022 року належним чином здійснено виклик свідка ОСОБА_5 (а.с.11).
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнав та пояснив, що він розлучений з ОСОБА_5 , проте фактично проживає з останньою однією сім`єю в АДРЕСА_2 , де також проживає їх донька ОСОБА_2 разом із своїм сином. 10.01.2022 року приблизно о 19 годині він повернувся додому, після чого у нього виник конфлікт з донькою ОСОБА_2 , оскільки остання почала нецензурно висловлюватися у його адресу. Щодо висловлювань в адресу доньки нецензурними словами та щодо вчинення відносно останньої насильства він заперечує.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, допитавши свідка, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його винуватість доведена поясненнями, наданими в суді потерпілою ОСОБА_2 , свідком ОСОБА_5 , а також матеріалами справи.
Так, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні 04.02.2022 року пояснила, що вона зареєстрована та проживає із своїм сином в будинку, який належить її діду, по АДРЕСА_2 . Разом з ними проживають її з батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які на даний час розлучені. 10.01.2022 року приблизно о 19 годині вечора, коли вона перебувала вдома разом із сином, її батько ОСОБА_1 повернувся додому у нетверезому стані, після чого ліг спати. Через деякий час він прокинувся, та йдучи до іншої кімнати, перечепився через стілець, оскільки її син перед тим розлив воду на килим, а вона підклала стілець, щоб просушити його. ОСОБА_1 влаштував сварку, в ході якої він у присутності малолітнього (двохрічного) онука почав ображати її нецензурними словами, виганяв з будинку, висловлював щодо неї погрози фізичною розправою та намагався спричинити їй тілесні ушкодження, так як хапав за одяг та штовхав об стіну, внаслідок чого вона залишила дитину та втікала з будинку. Після того, як вона хотіла втекти з будинку, то батько намагався її наздогнати. Суперечку зупинила дружина її брата, яка прибігла до будинку на її крики. В адресу батька вона не висловлювалася нецензурними словами. Протиправними діями батька заподіяно шкоди її психічному здоров`ю.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 розлучена, проте вони продовжують спільно проживати в одному будинку за адресою АДРЕСА_2 , разом із спільною донькою ОСОБА_2 та онуком. 10.01.2022 року у вечірній час вона знаходилася на роботі, коли їй зателефонувала донька, яка була схвильована та плакала, повідомила, що батько б`є її та виганяє з будинку. Вона не знала як звернутися до поліцейського офіцера громади, тому звернулася тільки наступного дня і повідомила про домашнє насильство з боку колишнього чоловіка щодо доньки.
Крім пояснень потерпілої та свідка, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №166756 від 12.01.2022 року (а.с.1), оскільки протокол містить відомості, передбачені ст.256 КУпАП, підписаний особою, яка склала протокол та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, повідомлено про розгляд справи у Шаргородському районному суді, надано право подати пояснення до протоколу, яким останній скористався та надав пояснення до протоколу; рапортом чергового ВП №2 Жмеринського РВП від 12.01.2022 року (а.с.2); копією повідомлення заступника начальника СВ ВП №2 Колісника В.М. начальнику ВП №2 Жмеринського РВП про направлення матеріалів відносно ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с.3); довідкою-характеристикою, виданою відділом ЦНАП виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 13.01.2022 року (а.с.7).
Сукупність зазначених вище доказів підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Проаналізовані судом докази, які є послідовними та не суперечать один одному, дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Таким чином, проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Такий висновок узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується судом при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій щодо фактів».
Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в суді щодо невизнання вини, розцінюється судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.п.3, 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 7 ч.2 ст.3 вказаного Закону встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, в тому числі, на таких осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Відтак, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.173-2 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: