Справа 573/49/22
Номер провадження 3/573/45/22
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря: Федорченко Г.В.,

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 ,

потерпілого: ОСОБА_2 ,

свідка: ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

1. Фактичні обставини встановлені судом

12 січня 2022 року о 10 годині 10 хвилин по вул. Шевченка в напрямку вул. Червона Площа в м. Білопілля Сумського району Сумської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості дорожнього руху та дистанції, в результаті чого здійснив ДТП з автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали незначних механічних пошкоджень, тілесні ушкодження ніхто не отримав. Таким чином ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1 та п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

2. Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що приблизно о 10 годині 12 січня 2022 року рухався на своєму автомобілі ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Шевченка в напрямку вул. Червона Площа в м. Білопілля зі швидкістю 15-20 км/год. В цей момент попереду нього, на відстані 15-20 м, зі стоянки в попутному напрямку виїхав автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER та на дорозі з одностороннім рухом зайняв крайнє праве становище, у зв`язку з чим він зробив висновок, що вказаний транспортний засіб на нерегульованому перехресті повертатиме праворуч. Однак, водій автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, не ввімкнувши світловий покажчик, здійснив маневр повороту ліворуч. У зв`язку з ожеледицею, він не встиг загальмувати та допустив зіткнення, в результаті якого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

3. Досліджені судом докази

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Так, потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що 12 січня 2022 року близько 10 години на автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER виїхав зі стоянки суду на дорогу з одностороннім рухом по вул. Шевченка в напрямку вул. Червона площа в м. Білопілля. Оскільки на дорозі була сильна ожеледиця та у зв`язку з малим радіусом для здійснення маневру розвороту, зайняв крайнє праве положення. Перед знаком «Уступи дорогу» призупинив автомобіль, пропускаючи інший транспортний засіб, ввімкнув покажчик лівого повороту та розпочав маневр. У цей момент відчув незначний удар в ліву частину заднього бампера, в результаті чого його автомобіль на ожеледиці дещо розвернуло вліво. Оскільки був сильний мороз, бампер від удару тріснув. Разом з цим ОСОБА_2 також зазначив, що претензій до ОСОБА_1 не має, просив звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, на підставі ст. 22 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що 12 січня 2022 року близько 10 години разом з ОСОБА_1 рухалася на автомобілі ВАЗ 111830 по вул. Шевченка в напрямку вул. Червона Площа в м. Білопілля зі швидкістю 15-20 км/год. В цей час зі стоянки суду на дорогу виїхав автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER. Не ввімкнувши світловий покажчик, вказаний транспортний засіб розпочав маневр повороту ліворуч. Побачивши це, ОСОБА_1 почав пригальмовувати, але через значну ожеледицю, їх автомобіль завчасно не зупинився, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом письмовими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №240203 від 13 січня 2022 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- протоколами огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів від 12 січня 2022 року, згідно з якими, в автомобілі MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_2 виявлена тріщина заднього лівого бампера та здерте лакофарбове покриття, а в автомобілі ВАЗ 111830, д.н.з. НОМЕР_1 виявлено пошкодження кріплення правої фари, лакофарбового покриття переднього бампера зправа та тріщину бампера;

- схемою наслідків ДТП без потерпілих.

4. Мотиви суду

Відповідно до положень статей 245 та 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що будь-які підстави не довіряти зібраним по справі доказам відсутні, оскільки вони містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт та крім того, вони об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами та кваліфікує його дії за ст. 124 КУпАП.

4. Мотиви накладення адміністративного стягнення

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). Український Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі положень ст. 33 КУпАП, враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, є учасником бойових дій, ніде не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває в декретній відпустці, його сім`я перебуває в складному матеріальному становищі, думку потерпілого ОСОБА_2 , який у судовому засіданні просив не застосовувати до ОСОБА_4 заходи адміністративного стягнення, вважаю за доцільне звільнити останнього від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ст. ст. 22, 33, 245, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя