Справа №592/1278/22
Провадження №3/592/522/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП, -

встановив:

02.02.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми від Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2022 серії ВАБ №903838, 29.01.2022 близько 10-50 години за адресою АДРЕСА_1 здійснювала господарську діяльність з продажу алкогольних напоїв без одержання документів дозвільного характеру, а саме ліцензії, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.

Перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає, зокрема, за провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших нормативно-правових актів, зокрема до законів України.

Складений протокол не містить жодних відомостей про те, яким саме законом передбачене одержання документів дозвільного характеру для діяльності ОСОБА_1 , що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії або спеціального дозволу, може бути лише суб`єкт господарювання.

В наданих суду матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Згідно з ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не вправі вийти за межі протоколу та самостійно розширити фабулу (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення зазначену у протоколі чи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це істотно порушує право особи на захист та не узгоджується з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08), згідно якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Порядок збору та процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених законом. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як важливий юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення щодо порушення громадського порядку та безпеки (ст. 254, 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для прийняття рішення про її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Статтею 62 Конституції Українипередбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини і судову практику ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, суддя приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчення нею дій, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко