П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2022 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали справи, що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2021 о 00 годині 17 хвилині на автомобільній дорозі М06 809 км. «Київ-Чоп» гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajeroдержавний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Drager». Водій порушив вимоги п.2.9а правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, проти викладеного в протоколі заперечив. Зазначив, що після зупинки його автомобіля , інспектором поліції було запропоновано пройти освідчення, однак ОСОБА_1 від освідчення на місці за допомогою приладу «Drager» відмовився, оскільки виявив бажання пройти освідчення у медзакладі. Однак інспектор поліції на це не зауважив і освідчення на стан сп"яніння провів на місці зупинки

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, щодо доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративнеправопорушення,поясненнями особи,яка притягається доадміністративної відповідальності, потерпілих,свідків,висновком експерта,речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів,що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів,що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина правопорушника стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374172 від 25.12.2021;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається , що за допомогою приладу «Drager Alcotest6820» (ARHK-0066) встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння результат огляду 0,58 пром.;

- чеком тестування на алкоголь до протоколу ДПР18 № 374172, де зазначено результат тесту 0,58 пром;

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №596323 від 25.12.2021, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП.

Суддя критично оцінює надані в судовому засіданні пояснення правопорушника в частині не забезпечення його права на огляд на стан сп"яніння у медичному закладі та не бере їх до уваги, оскільки такі суперечить дослідженим в судовому засіданні матеріалам справи.

Так , з дослідженого в судовому засіданні відеозапису із боді-камер поліцейського, зокрема з відеофайлу № убачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп"яніння і він виявив бажання пройти таке у медзакладі, на що інспектор поліції, погодившись із бажанням ОСОБА_1 пройти освідчення у медзакладі, запропонував йому сісти в службовий автомобіль та прослідувати у медзаклад на освідчення, однак ОСОБА_1 категорично відмовився залишати свій автомобіль на місці зупинки, після чого ОСОБА_1 погодився пройти освідчення на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager». Після продуття у «Drager» встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і результат огляду 0,58 пром. Після освідчення інспектор поліції з"ясував у правопорушника чи погоджується він із результатами огляду , чи бажає пройти освідчення у медзакладі , на що правопорушник погодився із результатами освідчення на місці зупинки.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суддя у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, уважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних та наданих УПП в Закарпатській області доказів підтверджується факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 454,00 грн судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.А.Придачук