Справа № 131/1038/21
Провадження № 3/131/445/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

встановив:

28 серпня 2021 р. о 00:30 год. по вул. Незалежності у м. Іллінці Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Sierra» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив приписи пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив суду, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу, яким він керував як водій запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився оскільки не мав на це часу. При цьому пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою алко-тестеру «Драгер» йому не пропонувалось.

Захисник Присяжнюк О.Г. подав до суду письмові заперечення на вищенаведений протокол про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні повідомив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з наступних підстав, а саме працівниками поліції порушений порядок проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського не є належним доказом вини особи, у змісті протоколу не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння особи, протокол не містить посилання на те, що до нього долучається відео-запис, який здійснено за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску. У зв`язку із зазначеним захисник просив суд провадження у справі закрити. Крім того, останній звернувся до суду із клопотанням про виклик свідків, однак у судовому засіданні просив суд залишити дане клопотання без розгляду.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242296 від 28.08.2021 р. (а.с. 3), рапорт поліцейського СПД № 5 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області старшого сержанта поліції Макальондри С.А. від 28.08.2021 р. (а.с.5), пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6,8), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 10), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (а.с. 11), повідомлення про тимчасове затримання транспортного засобу від 28.08.2021 р. (а.с. 14) та відео-запис, який здійснено за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску (а.с. 1), оцінивши зазначені належні та допустимі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зміст пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі- ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Змістом частини 3 даної статті визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу ІІ даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242296 від 28.08.2021 р. та відео-запису, який здійснено за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску судом встановлено, що під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції останніх (більше 10 разів) пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я не надавав ні стверджувальної ні заперечувальної відповіді. Наявність даних обставин у судовому засіданні підтвердив ОСОБА_1 , крім того останній зазначив, що на відео-запису зафіксований саме він. З урахуванням наведеного суд зазначає, що поліцейський не отримавши від особи жодної відповіді з приводу пропозиції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння прийшов до вірного висновку про те, що у даному випадку наявна відмова особи від проходження такого огляду.

Наведене підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, долученим до матеріалів справи, у змісті якого зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, хитка хода, почервоніння обличчя.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вищенаведеним вказаним доказам, які були дослідженні у судовому засіданні. Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП доведена наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. Таким чином, ОСОБА_1 , під час керування автомобілем погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених нормами закону держави Україна.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на зазначене суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору на користь держави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суддя: