ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2848/21 Номер провадження 33/814/75/22Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А.,

при секретарі - Таценко Т.Р.,

за участі:

захисника - адвоката Коваля С.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454,00 грн в дохід держави.

Постановою судді Хоменко Олексій Васильович притягається до адміністративної відповідальності за те, що він 12 травня 2021 року, о 00 год. 08 хв., по вул. Шевченка, 18/26 в м. Кременчуці керував транспортним засобом BMW-520, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом Комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» із застосуванням спеціального приладу. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначає, що показання алкотестера Драгер є неправдивими, оскільки мундштук для проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі було надано не запечатаний, а такий, що вже був у використанні.

Вказує, що результат алкотестеру драгер не було відображено на відеозаписі з бодікамер поліцейських, а тому неможливо встановити, який саме результат показав алкотестер щодо його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, стверджує, що Акт медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння не можна вважати належним доказом, оскільки складений з істотними порушеннями. Зокрема, в акті зазначено, що ОСОБА_1 пройшов дві перевірки на стан сп`яніння. Проте, в наявному в матеріалах справи відеозаписі відображена лише одна перевірка на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши в режимі відеоконференції особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону дотрималась та дійшла до законного та обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №148578 від 12.05.2021 року, складеного поліцейським взводу №2 роти №2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капралом поліції - Рябеньким У.Ю., водій ОСОБА_1 12 травня 2021 року, о 00 год. 08 хв, по вул. Шевченка, 18/26 в м. Кременчуці керував транспортним засобом BMW-520, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. (а.с.1)

Згідно висновку КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» №287 від 12.05.2021 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6510 (а.с.2), результат - 2,01 проміле. (а.с.35)

Вказані обставини повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи рапортом поліцейського та відеозаписом, відповідно до яких працівники поліції зупинили транспортний засіб BMW-520, д.н.з. НОМЕР_1 та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Оскільки алкотестер Драгер не спрацьовував, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я - КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Результат огляду виявився позитивним - 2,01 проміле.

Доводи апеляційної скарги про те, що показання алкотестера Драгер є неправдивими, оскільки мундштук для проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі було надано не запечатаний, а такий, що вже був у використанні, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

З відеозапису вбачається, що після того, як ОСОБА_1 повідомили результат проведеного огляду в закладі охорони здоров`я, останній не висловлював незгоду з його результатами. Крім цього, не зазначив про це ні у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо визнання Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння неналежним доказом, виходячи з наступного.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено лікарем-наркологом ОСОБА_2 , який пройшов навчання на циклі тематичного удосконалення «Діагностика станів сп`яніння» на базі Харківської медичної академії післядипломної освіти та отримав сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «Наркологія» №627, виданий Харківською медичною академією післядипломної освіти від 06.11.2020 року (а.с.33-34).

Згідно Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №287 від 12 травня 2021 року, першу перевірку на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройдено о 00 год. 55 хв. Результат - 2,01 проміле. Через 20 хвилин після першого проведення огляду на стан сп`яннія, а саме о 01 год. 15 хв., результат обстеження склав 1,95 проміле (а.с.35 зворот).

За таких обставин, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у встановленому законом порядку.

Крім цього, посилання апелянта на те, що під час проведення повторного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не здійснювалась відеофіксація є надуманими, оскільки чинними нормативно-правовими актами відеозйомка в закладах охорони здоров`я не передбачена.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану та обставин, що пом`якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді, не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін