П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2699/21

Провадження № 3/126/65/2022

"25" січня 2022 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Рудь О. Г.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161290 від 06.12.2021 року, 05.12.2021 року о 23 год. 30 хв. на відрізку автодороги між с. Берізки-Бершадські - с. Устя водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на факт вживання алкогольних напоїв на місці зупинки відмовився, що було зафіксовано на "Боді камеру", чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав, пояснив, що 05.12.2021 року близько 23 год. 30 хв. на відрізку автодороги між с. Берізки-Бершадські - с. Устя він зі своїми товаришами стояв на узбіччі дороги біля свого припаркованого автомобіля та вживав з ними алкогольні напої. Керувати транспортним засобом він не мав наміру, оскільки перед тим домовився зі своїми знайомили, аби ті під`їхали через деякий час до них та доставили його автомобіль до нього додому. В цей час до них під`їхала поліцейська машина, і працівники поліції, що вийшли з неї почали звинувачувати його в тому, що він нібито керував транспортним засобом в нетверезому стані. Він почав їм пояснювати, що вони не можуть про це стверджувати взагалі, адже не зупиняли його автомобіль, а під`їхали до припаркованого транспортного засобу, більше того, йому взагалі незрозумілі звинувачення поліцейських, адже він навіть не сидів в автомобілі, який стоїть припаркованим на узбіччі. Свідками цієї події були його товариші ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які теж пояснювали, що він не керував транспортним засобом взагалі, а стояв разом з ними біля припаркованого автомобіля, але працівники поліції його пояснення до уваги не взяли, та не залучили їх в якості свідків.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтвердили слова ОСОБА_1 , вказали що він не керував транспортним засобом взагалі, а стояв разом з ними біля припаркованого автомобіля, коли до них під`їхав автомобіль поліцейських.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідків та дослідивши адміністративні матеріали, суд дійшов слідуючих висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він взагалі автомобілем не керував.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Так, відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобіля, або в непрацюючому автомобілі, або на пасажирському сидінні навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

Зі слів ОСОБА_1 , повністю підтвердженими показами свідків встановлено, що в час коли працівники поліції під`їхали до автомобіля ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не лише не керував транспортним засобом, але й знаходився поза межами салону автомобіля, що стояв припаркований на узбіччі дороги . Тобто водієм не являвся.

Дане також підтверджується і відеоматеріалами, що містяться на цифровому носії доданими до протоколу як доказ вини ОСОБА_1 і з яких вбачається, що він стоїть біля припаркованого автомобіля на вулиці.

Вирішуючи питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 , суддя бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він взагалі керував транспортним засобом.

З огляду на викладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного сп`яніння.

Однак даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та які б спростовували його свідчення, в матеріалах справи не містяться.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. Г. Рудь