Справа №: 310/175/22
3/310/461/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 січня 2022 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Маринін О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла із Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

28.12.2021 року о 00-26 год. ОСОБА_1 , за адресою Запорізька область м. Бердянськ вул. Північна на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 здійснював господарську діяльність, а саме надавав послуги з перевезення пасажирів, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності відповідно п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування деяких видів господарської діяльності», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному не визнав та пояснив, що дійсно 28.12.2021 здійснив перевезення пасажиру, на що ліцензії не має, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрований, проте такі дії не є системними, він вперше виїхав щоб підробити грошей, оскільки дружина не працює та на його утриманні ще й мала дитина.

Підтримав подане ним раніше клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність складу правопорушення, оскільки його дії не є системними та не є господарською діяльністю у розумінні ст. 3 ГК України. Вважає, що справа не містить доказів на підтвердження його вини, з огляду на відсутність доказів про отримання ним грошових коштів за здійснення перевезення; до справи не долучено відомостей з реєстрів про відсутність його реєстрації як суб`єкта господарювання та відсутність ліцензії на здійснення даного виду діяльності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягується до відповідальності, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності, у тому числі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, які поставлено в провину ОСОБА_1 .

Відповідно п. 24 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів видається в тому числі на надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Згідно ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку .

Згідно ст. 35 «Про автомобільний транспорт» послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.

Послуги з перевезення на таксі надаються громадянам у порядку черги на стоянках таксі та на шляху прямування, а також на замовлення (звичайне, термінове, нічне) усне, письмове чи за телефоном.

Як вбачається із диску з відеозаписом, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажира на замовлення шляхом телефонного виклику автомобіля через службу таксі «Економ», автомобіль обладнаний сигнальним ліхтарем із зеленим світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, при цьому послуга з перевезення здійснювалась на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Таким чином, відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 надавав послугу з перевезення пасажиру на таксі на договірних умовах із замовником послуги за плату, що відповідно ст. 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підлягає ліцензуванню.

За таких обставин суд дійшов до переконання, що ОСОБА_1 провадив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення,

-переглянутим в судовому засіданні диском із відеозаписом, згідно якого працівниками поліції було зупинено автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_1 який надавав послугу з перевезення пасажирів шляхом телефонного виклику його автомобіля через службу таксі «Економ», автомобіль обладнаний сигнальним ліхтарем із зеленим світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла. Як пояснив пасажир послуга з перевезення здійснювалась за плату близько 70 грн., про що зазначено в смс-повідомленні, надісланому йому після виклику таксі.

-поясненнями самого ОСОБА_1 , даними в судовому засіданні про те що він ліцензії не має, як суб`єкт підприємницької діяльності не зареєстрований, при цьому здійснював перевезення пасажиру за плату.

Заперечення ОСОБА_1 про те, що він не здійснював господарську діяльність, оскільки вперше виїхав з метою заробітку, суд не сприймає, оскільки відповідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів, що свідчить про необхідність спочатку здійснити реєстрацію господарської діяльності та отримати ліцензію і лише після цього розпочинати провадження господарської діяльності з надання даного виду послуг.

Крім того, відповідно п. 6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення,затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 09 грудня 2020 року № 4248/5 у разі вчинення однією особою двох або більше адміністративних правопорушень протокол про адміністративне правопорушення складається щодо кожного правопорушення окремо, а отже системність на яку посилається ОСОБА_1 , не може мати місце в протоколі про адміністративне правопорушення та є однією з загальних ознак господарської діяльності, визначених ГК України.

Суд також зазначає, що системність на яку посилається ОСОБА_1 є не єдиною та визначальною ознакою господарської діяльності. Самостійність, ініціативність та діяльність спрямована на отримання цільового прибутку також є ознаками господарської діяльності і такі ознаки встановлено та підтверджено у діях ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження його провини, суд вважає не обґрунтованими, оскільки:

факт сплати грошових коштів водію ОСОБА_1 було підтверджено відеозаписом, де пасажир, перевезення якого він здійснював, зазначив, що викликав машину через службу таксі та за поїздку йому було нараховано до сплати близько 70 гривень.

факт того, що ОСОБА_1 не зареєстрований як суб`єкт господарювання та не має ліцензії на даний вид діяльності було підтверджено ним самим на відеозаписі під час складання протоколу та під час судового засідання.

До того ж Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Реєстр ліцензій на внутрішні перевезення пасажирів на таксі та/або міжнародні перевезення пасажирів на таксі містять інформацію про наявність таких даних в реєстрах, а не їх відсутність.

Зважаючи викладене, суд дійшов до переконання про доведеність провини ОСОБА_1 та необхідність піддати його стягненню, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення; особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку про необхідність застосування до нього стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зобов`язана сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 164 ч.1, 213, 221, 247, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі становить 17000 грн., стягнувши суму штрафу на UA0008455, населений пункт отг м.Бердянськ, отримувач: Бердянське УК/отг м. Бердянськ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн., стягнувши суму на UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Строк звернення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення терміну, встановленого у випадку відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду О.В. Маринін