КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/24179/21

26 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., вирішуючи питання про поновлення захиснику ОСОБА_1 Скакуну Олегу Петровичу строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, постановленої суддею Косик Л.Г., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454, 20 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 13 січня 2022 року захисник ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та її захисник Скакун О.П. брали участь у судовому засіданні в суді першої інстанції 18 листопада 2021 року, проте не були присутні під час проголошення постанови. Повний текст оскаржуваної постанови було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 листопада 2021 року. Проте, на офіційну адресу ОСОБА_1 та її захиснику копія вказаної постанови суду першої інстанції- не надсилалась.

Зазначає, що захисником було направлено до суду першої інстанції клопотання про видачу копії постанови, проте лише 13 грудня 2021 року повний текст постанови було видано.

Вказує на те, що 21 грудня 2021 року до Київського апеляційного суду було подано апеляційну скаргу, проте постановою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року апеляційну скаргу було повернуто.

Вказує, що вдруге апеляційна скарга була подана у максимально короткий строк з моменту повернення попередньої апеляційної скарги, а тому в діях апелянта вбачається сумлінне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків.

Перевіривши матеріали справи та доводи захисника ОСОБА_1 Скакуна Олега Петровича щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2021 року ОСОБА_1 та її захисник Скакун О.П. були присутні в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідно до даних, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року була надіслана судом до реєстру 19 листопада 2021 року, а вже 22 листопада 2021 року була оприлюднена.

З заявою про ознайомлення з матеріалами справи захисник ОСОБА_1 - Скакун О.П. звернувся до суду лише 13 грудня 2021 року.

21 грудня 2021 року захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання захисника Скакуна Олега Петровича про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Апеляційну скаргу захисника Скакуна О.П. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Повторно апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року захисник ОСОБА_1 подав до суду 13.01.2022 року, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року захисник ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_1 та її захисник Скакун О.П. брали участь у судовому засіданні в суді першої інстанції 18 листопада 2021 року, проте не були присутні під час проголошення постанови. Повний текст оскаржуваної постанови було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 листопада 2021 року, проте копія оскаржуваної постанови на офіційну адресу ОСОБА_1 та її захиснику не надсилалась.

Вказані захисником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року суд не може визнати поважними, так як апелянт був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, надав пояснення та був обізнаний про результат розгляду справи. Текст постанови було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 листопада 2021 року, а тому ОСОБА_1 та її захисник мали можливість ознайомитись зі змістом постанови вже 22 листопада 2021 року. З заявою про ознайомлення з матеріалами справи захисник звернувся до суду лише 13 грудня 2021 року та того ж дня йому було надано матеріали справи для ознайомлення.

Причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 або її захиснику знайомитись з матеріалами справи чи звернутись до суду із заявою про отримання копії оскаржуваної постанови у встановлені законом строки, апелянтом не зазначено.

Доводи захисника про те, що копію оскаржуваної постанови було отримано ним лише 13 грудня 2021 року, а тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є поважними, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження обраховується саме з дати винесення постанови, а не з дня отримання її копії.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, захиснику ОСОБА_1 Скакуну Олегу Петровичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід відмовити, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 Скакуну Олегу Петровичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Скакуна Олега Петровича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :