Справа № 199/726/22
ПОСТАНОВА

іменем України

03.02.2022 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов протокол серії АА № 190579 від 22.01.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, який було складено на ОСОБА_1 .

Згідно місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він «22.01.2022 року о 21-50 біля буд. 82 за адресою: м. Дніпро, вулиця Прянишникова, виражався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян»

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватим себе не визнав. Суду показав, що хуліганські дії не вчиняв, а працівники поліції його безпідставно затримали.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Зазначені у протоколі обставини не доведені належними та допустимими доказами.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Так, у якості доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінуємого йому адміністративного правопорушення суду надано тільки протокол про адміністративне правопорушення; протокол про його адміністративне затримання, витяг з АРМОР та рапорт працівника поліції, який відповідно до висновку Верховного Суду не може вважатися доказом, що недостатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Потерпіли або свідки за даною справою про адміністративне правопорушення відсутні, та такі у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, шкода не заподіяна.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додаються відеозаписи 471401, 473512, але в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відеозаписи відсутні та такі до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про те, що 22.01.2022 року мали місце дії ОСОБА_1 , спрямовані на порушення громадського порядку з хуліганських мотивів. Тому суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про яке йдеться у протоколі серії АА № 190579 від 22.01.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, який було складено на ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов