ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Раєвського Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 05 вересня 2021 року о 03 годині 48 хвилин, за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вулиця Космічна 3, керував автомобілем Ford Edge, д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Раєвський В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю як події так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги скарги захисник обґрунтовує тим, що постанова винесена з істотним порушенням процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому, зазначає, що суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надавав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному розгляду справи.

Також, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, оскільки працівники поліції не представились, свої посвідчення не показали, не роз`яснили права та обов`язки, та не назвали причину зупинки автомобіля, чим грубо порушили право ОСОБА_1 на захист. Окрім того, вказує, що в матеріалах справи містяться відривки відеозаписів, з яких не можливо зробити висновок де, коли, в який час, та що саме було зафіксовано працівниками поліції, в тому числі і відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Звертає увагу на те, що пояснення свідків були написані працівниками патрульної поліції, які є абсолютно ідентичними, а отже надані свідкам лише для підпису. Також, вказані пояснення не містять підпису особи, яка отримувала пояснення від свідків, що, на думку захисника, свідчить про неналежність і недопустимість цих доказів.

Окрім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння та відсутня його згода з результатами такого огляду, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Також, вказує, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений не був, вимоги ст. 265-2 КУпАП застосовані не були, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів, тоді як суд першої інстанціїї цих недоліків не взяв до уваги, що призвело до винесення незаконної постанови.

Захисник Раєвський В.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотання про відкаладення справи не надали, тобто своїми процесуальними правами, передбаченими, зокрема ст. 268 КУпАП, щодо участі в розгляді справи не скористались. З огляду на наведені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони захисту.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується встановленими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 015843 від 05 вересня 2021 року; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкгольного сп`яніння; відеозаписом з портативних відеореєстраторів патрульних поліції, на яких зафіксовані обставини після зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з виявленими у нього ознаками сп`яніння, у встановленому законом порядку, зокрема пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Драгер", або у закладі охорони здоров`я.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування транспортним засобом особами, які перебувають у стані алкогольного сп"яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортними засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння.

З огляду на вищенаведені докази, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, та його дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними доказами, оскільки вони не були написанні ними власноруч, є ідентичними, суд вважає безпідставними, оскільки нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення свідків були відібрані інспектором патрульної поліції, містять їх власні підписи, та відповідно до ст. 251 КУпАП, є належними доказами, та не суперечать іншим доказам у справі.

Що стосується доводів апелянта про порушення працівниками поліції процедури проходження огляду на стан сп`яніння, то вони не знайшли свого підтвердження, оскільки як з показів вищенаведених свідків, так і з наявних в матеріалах справи відеозаписів видно, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в запропонованому йому закладі охорони здоров`я.

Наведені в апеляційній скарзі доводи адвоката про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, оскільки складаються із окремих фрагментів, також є необґрунтованими, оскільки відеозапис містить обставини події правопорушення та на ньому зафіксовано весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Разом з тим, твердження захисника про невідсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься рапорт майора міліції Казабріва В. від 03 вересня 2021 року про відсторонення від керування водія шляхом передачі авто ОСОБА_6 , про що міститься розписка останнього від 05 вересня 2021 року.

Інші доводи апелянта не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, суду апеляційної інстанції надано не було.

Отже, у суду не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи винного, його майнового стану, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи скарги захисника Раєвського В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Раєвського Володимира Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко