П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2022 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О. О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, закордонний паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: у справі відсутній, фізичної особи підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353152 від 17.09.2021 року, 17.09.2021 року о 05 год. 10 хв. в м. Біла Церква по вул. Першотравнева, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя. На вимоги пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину заперечив та пояснив, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в м. Біла Церква він не відмовлявся та погодився. Також пояснив, що близько 6 місяців тому його також зупиняли працівники поліції та повідомляли, що він нібито перебував у стані наркотичного сп`яніння тому він їздив з ними до медичного закладу де аналізи показали, що наркотичних речовин він не вживав. Зазначив, що 17.09.2021 року він їхав від своїх батьків з м. Сквира, через місто Біла Церква до смт. Чабани по роботі. Під час дороги його зупинили працівники поліції, які встановивши, що він раніше судимий за злочин, пов`язаний з обігом наркотиків повідомили йому, що він нібито перебуває у стані наркотичного сп`яніння тому йому необхідно пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у смт. Ставище. На вказане ОСОБА_1 заперечив наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та повідомив, що в смт. Ставище не поїде, оскільки він поспішає по роботі та просив пройти огляд на стан сп`яніння в м. Біла Церква. На прохання ОСОБА_1 працівники поліції відмовили йому у проходженні огляду в м. Біла Церква, а оскільки в смт. Ставище він відмовлявся їхати, тому вони запросили двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився їхати до смт. Ставище. Також зазначив, що мав травму голови, у зв`язку із чим періодично проходить лікування в медичному закладі, саме тому у нього трусились руки. Додав, що у зв`язку із неправомірними діями поліцейських він звертався на спецлінію «102», після чого на місце події прибули ще декілька патрульних екіпажів. Вказав також, що зупинили його одні працівники поліції, а протокол про адміністративне правопорушення складали інші.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сова В.А. вину ОСОБА_2 заперечив також та зазначив, що працівниками поліції неправомірно було направлено на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ознак сп`яніння він не мав. Крім цього вказав суду, що ОСОБА_1 було направлено не до найближчого визначеного для цього медичного закладу, а саме до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4», а до смт. Ставище, а тому відмова ОСОБА_1 цілком законна. Також звернув увагу суду, що письмові пояснення свідків не містять відомостей та підпису поліцейського, який відібрав дані пояснення, а тому не можуть бути допустимим доказом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сови В.А., та дослідивши докази, що містяться в справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353152 від 17.09.2021 року, копію даного протоколу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.09.2021, письмові пояснення ОСОБА_3 від 17.09.2021, письмові пояснення ОСОБА_4 від 17.09.2021, розписку ОСОБА_5 від 17.09.2021, рапорт поліцейського від 17.09.2021, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008(далі - Порядок).

З пункту 2 Порядку та пункту 2 розділу І Інструкції випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Суддя враховує ту обставину, що такий огляд має проводитися за наявності очевидних ознак сп`яніння, і не вбачає об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 на медичний огляд. Про відсутність таких передумов свідчать, зокрема: дані відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, які вказують на охайний зовнішній вигляд, скоординовані рухи, чіткі відповіді ОСОБА_1 та повністю спростовують висновки автора протоколу про поведінку, що не відповідає обстановці.

Що стосується такої ознаки, як зіниці очей, що не реагують на світло, є незрозумілим, як саме автор протоколу встановив цю ознаку, як і неприродну блідість обличчя зважаючи на темну пору доби, а тому суд приходить до висновку про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, яким в даному випадку є КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

Однак, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.09.2021 року встановлено, що працівники поліції направляли ОСОБА_1 до «Ставищанська центральна районна лікарня», що в даному випадку не є найближчим визначеним медичним закладом.

Крім цього, суду незрозумілий вказаний у направленні медичний заклад «Ставищанська центральна районна лікарня», оскільки з відкритих джерел вбачається «Ставищенська центральна районна лікарня» діяльність не здійснює, тоді як право на проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції надано КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області наказом Київської ОДА від 08.07.2020 року №667адм.

Будь яких доказів, щодо неможливості проведення огляду водія ОСОБА_1 в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

Вказані вище недоліки свідчать про відстутність законних підстав та формальність направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

За встановлених судом обставин, суд констатує, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Суд також зауважує, що додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери поліцейського не є продовженням один одного, а являють собою певні фрагменти подій різних проміжків часу.

За вказаних обставин, у відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви суд тлумачить на користь ОСОБА_1 , а тому суд приймає доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі - КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4».

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини. Тому відсутність підстав для проведення огляду у сукупності з поважними причинами відмови від проведення такого огляду у не найближчому визначеному для цього медичному закладі, про що заявляв ОСОБА_1 , зауваживши на цьому і в протоколі про адміністративне правопорушення, свідчить про законність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в смт. Ставище та про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд також приймає доводи сторони захисту, щодо письмових пояснень свідків та зазначає, що оскільки наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не містять відомостей та підпису поліцейського, яким вони були відібрані, тому суд не бере їх до уваги при вирішенні даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. О. Гребінь