ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2022 Справа №607/20144/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомира Михайлівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петриків. Тернопільського району, Тернопільської обгромадянки України, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, незаміжньої, зареєстрованої фізичною особю підприємцем,

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

30 жовтня 2021 року о 13 годині 10 хвилин ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , роботу допустила обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів, або захисних масок, що закривають ніс та рот у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги п.п. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 № 1236 від 09 грудня 2020 року (з наступними змінами та доповненнями) у відповідності до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2020 року (з наступними змінами та доповненнями).

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала у повному обсязі. При накладенні адміністягнення просила суд взяти до уваги, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, робила зауваження покупцям про те, щоб вони одягали захисні маски, вказала, що більше правил карантину не порушуватиме, тому просила обмежитись попередженням.

Окрім власного визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена дослідженими у судовому засіданні доказами: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 732929 від 30 жовтня 2021 року; інформацією наявною у рапорті помічника ЧЧ відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ананьєва А.А. від 30.10.2021 р., з якого убачається, що 30 жовтня 2021 року о 13 год. 24 хв. надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 30.10.2021 о 13 год. 23 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , продавець магазину «Продукти» ОСОБА_1 здійснила продаж товарів особі, яка була без засобів індивідуального захисту; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30 жовтня 2021 року у яких вона вказала, що є ФОП, 30 жовтня 2021 року перебуваючи на робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , здійснила продаж товару особам, без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме респіратора, або захисної маски, що закривають ніс та рот у тому числі виготовлених самостійно; інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною в інтернетмережі, якими в сукупності підтверджено, що 30 жовтня 2021 року о 13 годині 10 хвилин ФОП ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 , роботу допустила обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів, або захисних масок, що закривають ніс та рот у тому числі виготовлених самостійно, чим порушила вимоги п.п. 9 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 № 1236 від 09 грудня 2020 року (з наступними змінами та доповненнями) у відповідності до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2020 року (з наступними змінами та доповненнями).

За частиною 1 статті 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно із підпуктом 9 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 № 1236 від 09 грудня 2020 року (з наступними змінами та доповненнями ) - з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної безпеки відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, у яких: здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо).

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні такого стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному його розмірі визначеному санкцією статті, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно із вимогами ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Керуючись статею 33, ч. 1 статті 44-3, статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяі) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 34000 (тридцять чотирим тисяі) гривень .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка