ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/129/22 Справа № 199/9906/21 Суддя у 1-й інстанції - САВЧЕНКО Є. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року, визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.11.2021 року о 06 год. 15 хв. в м.Дніпро, по пр. Слобожанському, 34/4, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Hyundai Accent № НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування ТЗ згідно постанови від 29.04.2020 року ВП №43203546.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 зазначив, що йому не було відомо про рішення суду. Судові повістки він не отримував.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що розгляд справи було проведено без виклику ОСОБА_1 .

Зазначає, що він не має заборгованості по сплаті аліментів, зазначив, що постанова держвиконавця від 29.04.2020 року є неактуальною.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судове засідання здійснювалось без участі ОСОБА_1 , повістку про виклик до суду першої інстанції він не отримував, разом з тим, копію постанови отримав лише 21 грудня 2021 року, що підтверджується відповідною розпискою.

За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених в ній вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №052506 від 28 листопада 2021 року, згідно з яким 28.11.2021 року о 06 год. 15 хв. в м.Дніпро, по пр. Слобожанському, 34/4, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ Hyundai Accent № НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування ТЗ згідно постанови від 29.04.2020 року ВП №43203546.

До протоколу додано рапорт працівника поліції, постанову старшого державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Дніпро) ВП №43203546 від 29 квітня 2020 року ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, з якої вбачається, що постановою від 07.05.2014 року ВП №43203546 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2830/10, виданого 20.05.2010 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно із розрахунком від 01 квітня 2020 за період з 27.09.2019 по 01.04.2020, складає 16168,43 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що після прийняття рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів, він добровільно, щомісячно перераховував кошти на картку ОСОБА_3 . Зазначив, що постанову державного виконавця не отримував, про обмеження його у праві керування транспортним засобом не знав. Про наявність постанови суду дізнався від працівників поліції.

В суді апеляційної інстанції була допитана ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком. Після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утриманні дитини ОСОБА_1 регулярно, вчасно, щомісячно сплачував аліменти. Зазначила, що заборгованості по аліментам перед нею ОСОБА_1 , ніколи не мав. На запитання суду, ОСОБА_3 пояснила, що до державного виконавця вона ніколи не зверталась, оскільки в цьому не було необхідності, ОСОБА_1 добровільно виконував рішення суду.

Так, ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже робить це свідомо.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови від 29 квітня 2020 року, якою старший державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства Юстиції (м. Дніпро) ВП №43203546 від 29 квітня 2020 року ОСОБА_2 встановила йому тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, як боржнику у виконавчому провадженні № 43203546, тоді як згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на відсутність доказів обізнаності ОСОБА_1 щодо встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження його у керуванні транспортними засобами, апеляційний суд вважає недоведеним факт наявності у ОСОБА_1 умислу на керування ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права і доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом знаючи, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року, задовольнити та поновити йому строк на оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, - скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко