Справа № 136/9/22
провадження №3/136/2/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, громадянку України, працюючу приватним підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №444903 слідує, що 25.12.2021 о 12:23 год., по АДРЕСА_2 , фізична особа підприємець « ОСОБА_1 » здійснювала господарську діяльність, а саме продаж пива та алкогольних напоїв без документів (ліцензії) на роздрібний продаж алкогольних напоїв.

Такі дії ОСОБА_1 особою, яка складала матеріали про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`явилась, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності, або про відкладення справи до суду не надавала.

При цьому, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 164 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №444903 від 25.12.2021, відповідно до якого викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП висунутого ОСОБА_1 , про що зазначено вище;

- рапорт поліцейського СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Олійника І. від 25.12.2021, відповідно до якого зазначено, що 25.12.2021 о 12:23 год. при перевірці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 було встановлено, що прожаж спиртних напоїв здійснювалось без дозвільних документів, а сам ліцензії на продаж спиртних напоїв, отож в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП;

- квитанція №8 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення адміністративного провадження;

- опис вилучених товарів з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який знаходиться в АДРЕСА_2 ;

- CD диск.

Згідно з Актом від 05.01.2022 складеним Липовецьким районним судом Вінницької області доданий до протоколу про адміністративне правопорушення CD диск не містить файлів для відтворення. Вказаний Акт було спрямовано в адресу начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, утім на усунення недоліків жодних доказів не надходило на час розгляду судом даної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що у вину ОСОБА_1 ставиться здійснення господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, а саме реалізації пива без документів на роздрібну торгівлю.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського Кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18.01.1978 року, Коробов проти України від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів в справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд враховує, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів вини особи. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 524/5741/16-а.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Суд враховує, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснювала реалізацію спиртних напоїв, а відтак здійснення останньою господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Ураховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до переконливого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є недоведеною, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за недоведеності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 265 КУпАП суд вирішує питання про долю вилучених речей. Речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Судом встановлено, що до матеріалів справи додано квитанцію про отримання на зберігання речових доказів вилучених стороною обвинувачення під час здійснення адміністративного провадження та опис вилучених товарів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 в присутності ФОП « ОСОБА_1 », в присутності понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , складений інспектором СРПП ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Яровенко С. Про наявність опису зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає, що вилучені у ОСОБА_1 речі підлягають негайному поверненню особі, в якої вони вилучені.

Керуючись ст. 1, 6, 7, 164, ч.1 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 за ст.164 КУпАП, за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 речі відповідно до описів доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення негайно повернути володільцеві.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун