Єдиний унікальний номер: 379/1170/21
Провадження № 3/379/7/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, за участю захисника - Поліщука Романа Анатолійовича, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не притягався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2021 о 10 год. 00 хв. в с. В. Березянка по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 20.11.2021 л 10-й годині ранку він їхав на своєму автомобілі ВАЗ по с. В. Березянка. Його наздогнав автомобіль поліції, посигналив. Він зупинився, вийшов з машини, пред`явив документи. Поліцейські подивилися документи, сказали подихати, винесли скриньку, що в ній було, він не знає. Він відмовився проходити огляд, оскільки не пив, а випив пляшку 0,5 л. безалкогольного пива. Йому дали розписатися у протоколі. Він написав у протоколі, що пив алкогольне пиво, бо поліцейські йому так диктували. Йому не пропонували їхати у медзаклад. Він поліцейським тільки сказав, що дихати не буде. Йому не повідомили причину зупинки, не представились. Пояснення вони заповняли після того, як він написав, що з його слів записано вірно. Він підписав пояснення, оскільки злякався. Направлення в медзаклад не давали, права та обов`язки не роз`яснювали. Він казав працівникам поліції, що пив безалкогольне пиво.

Захисник Поліщук Р.А. прохав закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Працівниками поліції не складалось направлення на огляд у медзакладі, не зазначались причини зупинки, були відсутні підстави для поміщення водія до поліцейського автомобіля. Пояснення ОСОБА_1 не озвучувались перед підписанням. Відеозапис зроблений з перервами. За відсутності свідків відеозапис має бути безперервний.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором СРПП ВП № 2 Білоцерківського РУП. В листопаді 2021 року, час точно не пам`ятає, під час патрулювання в с. Велика Березянка був помічений автомобіль ВАЗ, на якому були ознаки ДТП. Автомобіль був зупинений для перевірки поліцейським Казміренко, пошкодження на автомобілі виявилися незначними. При перевірці документів у водія ОСОБА_1 він виявив ознаки виражені ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна мова. Спитали, чи вживав алкоголь, він відповів, що не вживав. Йому запропонували пройти огляд на приладі «Драгер» або в закладі охорони здоров`я. Водій відмовився, і тоді повідомив, що вживав спиртні напої. Сказав, що до родичів їздив по матеріали і з ними вживав алкоголь. ОСОБА_1 не казав, що вживав безалкогольне пиво. Від огляду водій відмовився. Направлення у медзаклад повинен був скласти Казміренко . Був складений протокол. Не диктували ОСОБА_1 , щоб він написав, що вживав саме алкогольне пиво. Камера виключалась у зв`язку з низьким зарядом. Не було такого, щоб ОСОБА_1 підписував ще не заповнений документ. Автомобіль був залишений на узбіччі, бо не заважав руху інших автомобілів. Водій пішов додому. Права та обов`язки водії роз`яснювали. Пояснення записував Казміренко зі слів ОСОБА_1 , надали ознайомитися ОСОБА_1, він їх підписав.

Працівник відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Казміренко Р.Л. викликався до суду, але не з`явився в судове засідання. Причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується поясненнями поліцейського ОСОБА_2 у судовому засіданні, а також матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП № 437646, який складений 20.11.2021 року о 10 год. 10 хв. у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України. В протоколі власноручно водієм зазначено про вживання алкоголю та визнання вини.

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2021, в яких ОСОБА_1 підтверджує, що від проходження огляду відмовиляється.

- відеозаписом, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки на приладі «Драгер» та у медзакладі, а також підтвердження вживання алкогольних напоїв.

Доводи ОСОБА_1 про зазначення власноручних записів під примусом працівників поліції суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються відеозаписом.

Факт переривання відеозапису у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив низьким зарядом відеокамери.

Суд зазначає, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зобов`язує працівника поліції складати направлення на огляд у медичному закладі у разі висловлення на місці зупинки водієм відмови як від проходження огляду на місці зупинки, так і від проходження огляду у медичному закладі. Водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на приладі «Драгер» і від огляду у медичному закладі, отже, у працівників поліції була відсутня необхідність складати направлення на огляд у медичному закладі.

Інші доводи захисту не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і не є підставою для закриття провадження за відсутністю складу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд накладає адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у частині 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказаний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження здійснення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33-35, 130 ч. 1, 268, 283-285, 287, 289, 294, 299, 300, 307-308 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Отримувач коштів - ГУК у Київ.обл/Таращанська міс/21081100 ЄДРПОУ - 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок IBAN - UA0010850, код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн.

Отримувач коштів - ГУК у Київ.обл/Таращанська міс/22030101, ЄДРПОУ - 37955989, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0010850, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, в разі несплати правопорушником штрафу у строк, штраф стягується у подвійному розмірі штрафу визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до статті 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції, зазначеній в пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: В. І. Зінкін