Провадження № 3/686/23/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Антонюк О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Тарадай О.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , ливарника ДП «Новатор»,

за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 384842 від 02.11.2021 р. ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона ухилилась від виконання передбачених ч. 3 ст. 150 СК України щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання в період часу з вересня по 18.10.2021р. пропустила 150 годин навчальних занять без поважної причини у Хмельницькому торговельно-економічному коледжі КНТЕУ.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення передбачене ст.184 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнала, пояснивши, що донька пропускала навчання, оскільки їй не подобалось навчатися в даному навчальному закладі, на даний час донька навчається в 11 класі Хмельницького ліцею №15 імені О.Співачука.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність в діях останньої складу інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП відповідальність осіб настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Основною й обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу правопорушення є вина. Принцип, відповідно до якого відповідальність можлива лише при наявності вини, сформульований у Конституції України.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей.

Судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено наявність вини в діях ОСОБА_1 , що полягала б в її ухиленні від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання та розвитку дитини передбачених ст. 150 СК України, а тому відсутня суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Оцінивши надані в цій справі докази, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що відповідно до ч.1ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ст.247, ст. 283, 284 КУпАП України,-

постановив:

Закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення через Хмельницький міськрайонний суд до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: