Справа № 715/2947/21
Провадження № 3/715/10/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2022 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., за участі захисників Онофрей Ш.К. та Онофрей В.К., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ДПП УПП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29 листопада 2021 року біля 23 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-19, 528 км. + 580 м., Чернівецького району Чернівецької області, в порушення п. 2.5 ПДР, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер «з НОМЕР_1 », здійснив зупинку на проїжджій частині дороги, в наслідок чого став учасником ДТП та під час оформлення матеріалів працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразна вимова, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та вказав, що ввечері 29 листопада 2021 року близько 20 год. 00 хв. він їхав на автомобілі з с. Порубне в с. Тарашани. По дорозі в його автомобілі закінчилося пальне, тому йому довелося зупинитися на узбіччі. Вказав, що він включив аварійну світлову сигналізацію, виставив знак, після чого зателефонував своїй племінниці, щоб вона приїхала до нього, привезла йому бензин. Оскільки вона була зайнята, йому довелося чекати її близько півтори години. Після цього нічого не пам`ятає, прийшов до тями в лікарні. Його обстежили та привезли на місце ДТП. Там працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, оскільки автомобілем не керував та не був учасником дорожнього руху. В момент ДТП він сидів в авто, в якому не працював двигун, рух він не здійснював. Враховуючи вище викладене, просив суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисники Онофрей Ш.К та ОСОБА_2 в судовому засіданні вказали, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, він на момент ДТП автомобілем не керував, так як той був припаркований на узбіччі. Після ДТП, коли ОСОБА_1 відвезли до лікарні, саме лікарі мали провести обстеження, в тому числі на стан сп`яніння, а поліцейські вийшли за межі своєї повноважень, вони не мали права пропонувати пройти огляд останньому на стан сп`яніння. Також посилалися на наявність розбіжності дати ДТП та дати, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а сам: ДТП відбулося 29 листопада 2021 року, а в протоколі зазначено 30 листопада 2021 року. На підставі викладеного, просили суд закрити провадження по справі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення, що 29 листопада 2021 року в проміжку часу між 21 год. та 22 год. їй подзвонили та сказали, що її син потрапив в аварію, в нього в`їхав бус. На місце ДТП вона приїхала близько 23 год. 00 хв.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9а ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальності за цим законом підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або особи, які керували транспортним засобом та відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 331762 від 30 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 30 листопада 2021 року о 23 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-19, 528 км. + 580 м., Чернівецького району Чернівецької області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер «з НОМЕР_1 », здійснив зупинку на проїзній частині в наслідок чого став учасником ДТП. Під час оформлення ДТП у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразна вимова, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Вважаю, що протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_1 , якому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що помилково вказана у протоколі дата ДТП 30.11.2021 року не впливає на правильність встановлених обставин та не є наслідком визнання протоколу неналежним доказом. Так встановлено, що ДТП сталося саме 29.11.2021 року, про що вказував і сам ОСОБА_1 .

Крім того, суд відхиляє посилання захисника Онофрея В.К. на те, що поліцейським у протоколі при викладені обставин справи вказано ініціали « ОСОБА_1 », а тому протокол складено з порушеним вимог ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі ААБ № 331762 від 30 листопада 2021 року вказано відомості про ОСОБА_1 , як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. А тому, вважаю, такі посилання захисника безпідставними.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Згідно ч.1 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факт того, що він керував транспортним засобом 29 листопада 2021 року на автомобільній дорозі М-19, 528 км. + 580 м. Чернівецького району Чернівецької області, зокрема, рухався з с. Порубне в с. Тарашани, тобто ОСОБА_1 виконував функції водія, тому він саме як водій мав виконати вимоги п. 9.9, 9.10 та 19.4 ПДР.

З оглянутого відео вбачається, що ДТП відбулося між двома автомобілями, а саме: «ВАЗ 21063» державний номерний знак «з НОМЕР_1 » та «Mercedes-Benz Sprinter» державний номерний знак « НОМЕР_2 », при цьому на автомобілі ОСОБА_1 не була ввімкнена аварійна світлова сигналізація. Також з осипу уламків та місця розташування транспортних засобів вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на проїзній частині, а не на узбіччі, як вказував у судовому засіданні. Про ці обставини на відео вказували самі поліцейські.

Аналогічні обставини про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 знаходився на про проїжджій частині без ввімкненої світлової сигналізації, вказав у своїх письмових поясненнях інший учасник ДТП ОСОБА_4 . При цьому із його письмових пояснень також вбачається, що при спілкуванні із ОСОБА_1 одразу після ДТП від нього було чути різкий запах алкоголю і останній просив його не викликати поліцію.

Отже, посилання ОСОБА_1 , на те, що він автомобілем не керував, а стояв на узбіччі спростовується оглянутим відео в судовому засіданні, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та крім показів самого ОСОБА_1 , нічим не підтверджується, тому суд критично їх оцінює. Як і критично оцінює його покази стосовного того, що він стояв на узбіччі протягом двох годин та розцінює їх як спосіб захисту. При цьому звертаю увагу на те, що першочергово у судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він керував транспортним засобом, зупинився, що відбувалося далі він не пам`ятає.

Враховуючи вище викладене, суд відхиляє посилання ОСОБА_1 та його захисників на те, що він не керував транспортним засобом та не був водієм, оскільки вони є безпідставними.

Встановлено, що ОСОБА_1 був госпіталізований до ЛШМД, однак, після огляду лікарями, його відпустили і він був доставлений на місце ДТП, де йому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, як учаснику ДТП, на місці події за допомогою приладу «Драгер», або в найближчому закладі охорони здоров`я, однак, останній відмовився.

Відповідно до п.2 розділу І Наказу №1452/735 МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Із відео з боді-камер працівників поліції, яке було оглянуте в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, важко розмовляє. При цьому слід зазначити, що посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 важко розмовляв, оскільки під час ДТП травмувався є безпідставним, оскільки нічим не підтверджено. Будь яких доказів того, що в результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження суду не надано. Як вже зазначалося, ОСОБА_1 буд доставлений до ЛШМД, оглянутий лікарем, госпіталізований не був, що свідчить про те, що підстав до госпіталізації не було.

Крім того, із переглянутого відеозапису вбачається, що останній на пропозицію працівників патрульної поліції в категоричній формі відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та відмовився проїхати в медичний заклад. І лише після цього на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що інші доводи ОСОБА_1 та його захисників у судовому засіданні мають формальний характер та спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Також суд відхиляє посилання захисників на те, що у ОСОБА_1 повинні були відібрати кров для проведення огляду на стан сп`яніння в лікарні, оскільки згідно п.14 розділу ІІІ Наказу №1452/735 МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Суду не було надано доказів, що ОСОБА_1 перебував в лікарні в несвідомому стані, більше того, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що в лікарні він перебував в притомному стані, а тому в працівників лікарні не було обов`язку відібрати зразки крові, для проведення аналізу на стан сп`яніння.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, зокрема, алкогольного, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб. Окрім цього, водій був причетний до ДТП.

При цьому звертаю увагу на те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував лише факт керування транспортним засобом, однак, визнавав факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю, що накладення адміністративного стягнення в межах санкції буде достатнім для виховання даної особи та запобіганню вчинення ним в майбутньому правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя