Справа № 585/78/22
Номер провадження 3/585/62/22
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, за участю прокурора Роменської окружної прокуратури Грабко М.К., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни об`єднані матеріали справи, які надійшли з Сумського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не офіційно працюючого робітником на цегельному заводі, РНОКПП НОМЕР_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського ВП ГУНП в Сумській області до 21.12.2020, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію перед звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 , обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Роменського ВП ГУНП в Сумській області до 21.12.2020, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію після звільнення за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду від 27 січня 2022 року об`єднано в одне провадження справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП справа № 585/78/22, провадження № 3/585/62/22 та за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП справа № 585/79/22, провадження № 3/585/63/22 та присвоєно справі номер 585/78/22, провадження № 3/585/62/22.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не сплинули. Просила призначити штраф у межах санкції за дане правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, з`ясувавши думку прокурора, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктом правопорушень є особи, які, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію про отримані доходи або придбання майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 був ознайомлений із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та добре усвідомлював, що він є суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та повинен подати електронну декларацію за 2019 рік.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого 172-6 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: протоколами № 1-2022 та № 1-2022 від 11.01.2022 р., роздруківками з Єдиного державного реєстру декларацій відносно поданих декларацій ОСОБА_1 , відповіддями керівника Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя НАЗК від 05.11.2021 з послідовністю дій користувача ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що вони є належними і допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 21.12.2020 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 25.10.2021 подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік (після звільнення).

Крім того, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 21.12.2020 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 25.10.2021 подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 перед припиненням діяльності та після припинення діяльності, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію, як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує ступінь вини та характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вперше, суд враховує його сімейний стан та вважає доцільним призначити стягнення у виді штрафу, оскільки саме даний вид стягнення на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 172-6 ч.1, 251-252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, що передбачені ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у дохід держави.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ