П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , місце роботи: тимчасово не працює,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2022 о 14год. 20 хв., в м.Ужгород, вул.Капітульна, 26, гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не переконався в безпечності маневру, не звернувся по допомогу до інших учасників дорожнього руху та здійснив наїзд на припаркований автомобіль VOLKSWAGEN CADDI д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті наїзду автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого гр. ОСОБА_2 покинув місце ДТП в невідомому напрямку з метою ухилення від відповідальності, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надіслання судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в даній категорії справ не є обов`язковою, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності вказаної особи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі- ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, пояснень ОСОБА_3 від 18.01.2022, протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №143101, 143102 від 20.01.2022, які складено відносно водія ОСОБА_2 за ст.122-4 та ст.124, схеми місця ДТП, установлено, що водій ОСОБА_2 вчинив ДТП та залишив місце пригоди.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом досліджено та перевірено доказами обставини, які беззастережно свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи особу, яка вчинила правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу згідно санкції ст.122-4 КУпАП, а саме, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496, 20 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.283,284,287-291 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496(чотириста дев`яносто шість гривень) 20коп.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник