ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2022 Справа №607/23606/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 , захисника Лисака В.Б.,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2021р. серії ААБ №200485, водій ОСОБА_1 12 грудня 2021 року о 21 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича,14, керував автомобілем марки «Peugeot 208» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» та огляду в медичному закладі відмовився в категоричній формі. Своїми діями, за висновками поліцейського, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2021р. №200485 притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечили відносно протоколу про адміністративне правопорушення, вини у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнають, просять закрити провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. У свої заперечення зазначають, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, в нього взагалі не було ознак алкогольного сп`яніння, що підтверджують випискою із медичної картки, згідно даних якої ознак сп`яніння не виявлено. Вказана обставина позбавляє поліцейського вимагати у водія пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_1 та поліцейським виникла словесна суперечка з приводу його зупинки за нібито порушення ним вимог ПДР та поліцейський під час словесного конфлікту почав вимагати у водія пройти огляд на визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд, продував «Алкотест», який не показав ніякого результату і за висновком поліцейського він ухилявся від проходження огляду та нібито не захотів проходити огляд і в медичному закладі, в результаті чого поліцейський, при згоді пройти огляд в медичному закладі водієм, не завершив розпочату процедуру проведення огляду, про що свідчить виписане направлення на огляд водія до медичного закладу, та неправомірно склав протокол.

За таких обставин ОСОБА_1 просить адміністративну справу про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адмінправопорушенння, оскільки матеріалами справи не доведено правових підстав для зобов`язання водія без наявності ознак алкогольного сп`яніння проходити такий огляд, що прямо передбачено КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та при наявній згоді водія пройти такий огляд в медичному закладі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, вимоги Інструкції передбачають, що огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння з ознаками такого стану, які мають бути наявними та очевидними, зафіксованими належним чином, мають бути оцінені поліцейським для здійснення ним висновку про можливе перебування водія в стані сп`яніння, про які поліцейський повинен повідомити водія та їх зафіксувати, наслідком чого є наявність правової підстави для проведення або ж направлення такого водія транспортного засобу на огляд на стан сп`яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №200485 від 12.12.2021р., ознаками алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 інспектором вказані: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці.

Під час огляду долученого відеозапису із нагрудних камер реєстраторів інспекторів поліції встановлено, що між поліцейським та водієм після роз`яснення причини зупинки виникла словесна суперечка, під час якої поліцейський запитав у водія, чи він вживав алкогольні напої та повідомив водія, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння та водію необхідно пройти огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Тобто, інспектором поліції передчасно, без встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія та без законної на те підстави, поставлено вимогу водію пройти такий огляд.

Однак, при огляді відеозапису, твердження поліцейського оцінюється критично, оскільки лише при одній розмові водія та його емоційної поведінки по обставинах події і його суб`єктивного ставлення до причини зупинки та подальшого розвитку події, не можливо віднести поведінку водія як такої, що не відповідає обстановці та віднести дану ознаку до можливого перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, що змусило поліцейського вимагати проходження такого огляду.

Крім вищевикладеного, до матеріалів справи ОСОБА_1 додав виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 12.12.2021р., огляд по якому проводився 12.12.2021р. о 22 год. 50 хв. (через одну годину від складання протоколу про адміністративне правопорушення), згідно якої ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. Відповідно до результату лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю, забір якої проводився встановлено, що етилового спирту не знайдено.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із досліджених матеріалів, які додані до протоколу, зокрема відеозапису, виписки з карти амбулаторного хворого, результату лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю, ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 не спостерігалося, ознаки не зафіксовані, не виявленні, не були наявними та про що ОСОБА_1 неодноразово вказував.

Тому, направлення водія, який керує транспортним засобом на огляд для визначення стану сп`яніння і вимога поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі повинна бути правомірна, належно обґрунтована, ґрунтуватися на встановлених та підтверджених наявних ознаках алкогольного сп`яніння водія, як це передбачено вимогами Інструкції, не формальною, що буде служити правовою підставою, визначеною нормами законодавства, для виникнення у водія, в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння обов`язку пройти огляд на визначення стану такого сп`яніння, а для поліцейського вимога про необхідність проходження таким водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, чого в даному випадку поліцейським не дотримано і не зроблено.

За таких обставин, враховуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено і спростовується його поясненнями наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст. 130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого сп`яніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 та його захисником пояснення та додаткові докази, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності у водія наявних ознак алкогольного сп`яніння, а відтак і відсутність правомірної вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння і обов`язку, передбаченого Законом, для водія пройти огляд на визначення такого стану.

Крім цього суд зауважує, що із досліджених доказів встановлено проходження водієм ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння із застосуванням технічного приладу «Алкотест» та згода водія на проведення огляду в медичному закладі. Проте, на думку поліцейського, водій вчиняв дії по уникненню від проведення огляду та відмовив водію у подальшому огляду в медичному закладі та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Про початок процедури проведення огляду водія в медичному закладі та її не завершення поліцейським свідчить наявність виписаного останнім направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.12.2021р., в якому зазначено, що водія ОСОБА_1 на огляд у заклад охорони здоров`я було доставлено поліцейським. Зазначене також свідчить про згоду водія на проведення огляду в медичному закладі.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2021р. серії ААБ №200485 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, без законних вимог, які ставилися водію та при відсутності відмови у проходженні огляду, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2021р. серії ААБ №200485 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЮ. І. Дзюбановський