Справа №731/270/21
Провадження №3/731/5/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Чичоти В.О.,

особи, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

захисника Бойчук В.М.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронником ТОВ «Секьюрайті», з професійно-технічною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не маючого статусу особи з інвалідністю, учасника ліквідації аварії на ЧАЕС або УБД, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2021 року, о 17 год. 28 хв., в смт Варва, по вулиці Вербній, ОСОБА_1 керував мопедом Honda Tact, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 28 червня 2021 року, о 17 год. 28 хв., він дійсно їхав на скутері в смт Варва, по вулиці Вербній, та зрозумів, що за ним рухається поліцейський автомобіль. Оскільки він перебував за кермом скутера без шолома та водійського посвідчення, він продовжив рух, однак, не впорався з керування та впав, внаслідок чого отримав садна руки та голови. Працівник поліції почав вимагати від нього негайно пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або проїхати для цього до лікарні. Він заперечував, та просив надати йому можливість умитися, адже все обличчя було в крові. Поліцейський же наполягав на необхідності в першу чергу пройти огляд на стан сп`яніння, а потім склав протокол за відмову від проходження такого огляду. В подальшому, прийшовши до тями, він погодився на проходження огляду, оскільки не перебував у стані сп`яніння, однак, працівник поліції не взяв цього до уваги. Документи, що посвідчують право керування транспортним засобом він не надав, оскільки на той момент не знайшов їх. В заклад охорони здоров`я з метою огляду на стан сп`яніння або отримання медичної допомоги не звертався.

Захисник Бойчук В.М. в судовому засіданні наполягала на закритті провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що протокол складений з зазначенням невірного прізвища особи, відеозапис фіксації порушення є неповним, адже не містить процедури складання протоколу, працівник поліції визнав, що не роз`яснював права особи, щодо якої складався протокол, свідки відмови підзахисного від проходження медичного огляду відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до диспозиції вказаної статті обставинами, які підлягають перевірці при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт керування вказаною особою транспортним засобом.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 043519, складений 28 червня 2021 року (а.с. 2), де зазначено особу водія, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначено про відеофіксацію порушення;

- рапорт інспектора з реагування патрульної поліції, у якому зазначено, що помилка у написанні прізвища особи, щодо якої складено протокол, а саме зазначення прізвища Пшеничний, сталася через те, що ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які документи, що посвідчують особу (а.с. 5),

- довідка поліції про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с. 13);

- відеозапис з відеореєстратора та бодікамери, з якого вбачається, що автомобіль поліцейського патруля рухається за водієм ОСОБА_1 , який керував мопедом без мотошолому, впав, отримав тілесні ушкодження. На запитання водія щодо вживання останнім алкогольних напоїв підтвердив цей факт, однак, після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння факт вживання алкогольних напоїв заперечив та попросив працівника поліції надати йому можливість умитися. В подальшому під відеофіксацію відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в лікарні (а.с. 6) На іншому фрагменті відео ОСОБА_1 відмовився від роз`яснення прав та отримання копії протоколу.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 266 КУпАП та пунктом 2.5 ПДР України на водіїв покладено додатково обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В силу положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, а доказами у справі є, зокрема, документи, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Помилка у написанні прізвища особи, щодо якої складено протокол (у протоколі зазначено Пшеничний замість правильного прізвища - Пшенишний), не може бути самостійною підставою для звільнення цієї особи від адміністративної відповідальності, причетність останнього до події керування транспортним засобом безумовно підтверджується відеозаписом, здійсненим працівником поліції та не заперечувалась, стороною захисту. Крім того, особа, яка склала протокол, надала до суду рапорт, де пояснила причину, з якої було допущено таку помилку. А сторона захисту дійсно підтвердила той факт, що документи, що посвідчували особу ОСОБА_2 під час складання протоколу не були надані взагалі.

Суд враховує, що особа, щодо якої складено протокол, внаслідок власних дій отримав тілесні ушкодження, однак мав право на отримання медичної допомоги. Попри це, його стан не може бути оцінений як безпорадний, або такий, що унеможливлював виконання вимоги працівника поліції про проходження водієм перевірки на перебування у стані сп`яніння.

Навпроти, представлений суду відеозапис містить зображення водія, який вочевидь має декілька ознак перебування у стані сп`яніння, зокрема почервоніння шкіри, нестійка хода та координації рухів, порушення мовлення та міміки. Суд враховує, що вказані ознаки могли бути наслідком падіння та травми, однак, одночасну їх наявність у своїй сукупності внаслідок падіння оцінює як малоймовірну, та приходить до висновку, що їх слід сприймати саме як ознаки сп`яніння.

Будь-яких фактичних даних, належних та допустимих доказів на обґрунтування позиції сторони захисту, в частині погодження пізніше на проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння сторона захисту не надала, та сприймається судом критично.

Крім того, з метою з`ясування розбіжностей та недоліків у складанні протоколу, судом було допитано інспектора ОСОБА_3 , який пояснив, що в ході патрулювання був виявлений водій скутера, який впав перед автомобілем поліції. Першу невідкладну медичну допомогу інспектор не надавав, адже особа була при свідомості, та мала незначні ушкодження. Оскільки у водія були ознаки перебування у стані алкогольного сп`яніння, він запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у відповідному медичному закладі, запропонував проїхати до лікарні для отримання медичної допомоги, проте останній відмовився. Після цього інспектор перейшов до складання адміністративного протоколу та припинив відеозапис. З відеозапису вбачається, що він пропонував роз`яснити процесуальні права, однак, водій від цього відмовився. Близько 1,5 години вони чекали, доки приїде син водія, забере транспортний засіб та надасть документи, однак документи він так і не привіз. Особу було доставлено додому, однак і там останній будь-яких документів не надав. Особу водія довелось встановлювати за електронною базою, і через це інспектор допустив помилку у написанні прізвища водія, що і зазначив у рапорті пізніше. Для вручення копії протоколу інспектор увімкнув відеозапис, однак, водій відмовився від отримання копії протоколу та повторного роз`яснення прав. Жодних дій які б свідчили про те, що ОСОБА_1 бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я останній не висловлював та не вчиняв.

Отже, оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п.2.5. ПДР України, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З довідки поліції вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 05 грудня 2017 року, що підтверджує його право на керування транспортними засобами та дає підстави для застосування судом відповідного виду стягнення.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема його підвищену суспільну небезпечність, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко