Справа № 642/7315/21
Провадження № 3/642/133/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268362 від 22 жовтня 2021 року, 22 жовтня 2021 року о 08 год. 45 хв., гр. ОСОБА_1 , в м. Харкові по проспекту Лозовенківському 490 км., керуючи транспортним засобом «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, недотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Citroen C4», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Тим самим ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

Постановою суду від 01 листопада 2021 року була призначена судова авто-технічна експертиза по справі.

Відповідно до висновку експерта № 30045/2656 від 31 січня 2022 року:

1. Пояснення водія ОСОБА_2 про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди не суперечать наданим на дослідження матеріалами справи та, з технічної точки зору, є спроможними.

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання постанови в частині: «Чи спроможні з технічної точки зору, пояснення водія ОСОБА_1 про обставини та механізм ДТП?», - експертним шляхом, з технічної точки зору, виходячи з наданих на дослідження матеріалах справи, не представляється можливим.

Питання № 2 - 6

З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, дослідження згідно пояснень водія ОСОБА_1 позбавлено логічного сенсу та експертом не проводилось.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , в даній дорожньо - транспортній ситуації водій автомобіля ОСОБА_3 повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , в даній дорожньо транспортній ситуації технічна можливість уникнути дану дорожньо - транспортну пригоду для водія автомобіля ОСОБА_3 визначалася виконанням нею вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , дії водія автомобіля ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , в даній дорожньо - транспортній ситуації дії водія автомобіля Citroen С4 ОСОБА_2 не впливали на механізм розвитку даної дорожньо-транспортної ситуації.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , в даній дорожньо - транспортній ситуації технічна можливість уникнення даної пригоди діями водія автомобіля Citroen С4 ОСОБА_2 не визначалась.

Виходячи з пояснень водія ОСОБА_2 , в даній дорожньо - транспортній ситуації в діях водія автомобіля Citroen С4 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися б, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року, строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Також під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr VOLKOV v. Ukraine, заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючим і вважається закінченим з моменту його вчинення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення було вчинено 22 жовтня 2021 року.

На час розгляду справи після проведення експертизи, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: А.М. Гримайло