ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/23/22 Справа № 694/1009/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Сакун Д. І. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Газізової Ю.Л. (в режимі відео конференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Газізової Ю.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.,

встановив :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 07.05.2021 року о 17.20 год. в с. Моринці по вул. Шевченка, Звенигородського району Черкаської області, керував скутером Хонда Діо б/н з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Газізова Ю.Л. подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.12.2021 року скасувати, провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини та формально підійшов до вивчення обставин справи.

Так, вказує захисник, судом першої інстанції не взято до уваги те, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейськими не дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) та Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст. 256 КУпАП. У протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення; не забезпечено присутності свідків; не правильно вказано ім`я особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; матеріали справи не містять направлення обвинуваченого на огляд з метою виявлення стану сп`яніння; працівниками поліції не відсторонено особу від керування транспортним засобом; не встановлено чи є ОСОБА_1 суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності та чи мав він посвідчення водія з відкритою категорією А1.

З огляду на викладене, адвокат вказує, що матеріали справи не дають можливості встановити ні адміністративного правопорушення, ні того, чи дійсно воно мало місце об`єктивній реальності, адже обставини, викладені у даному протоколі не підтверджені жодними належними доказами. Проте суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень, самостійно відшукуючи докази винуватості особи за відсутності будь яких правових підстав, перебравши на себе, на думку захисника, функції обвинувача, в порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прийняв рішення на основі лише протоколу про адміністративне правопорушення притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні в режимі відео конференції представник ОСОБА_1 - адвокат Газізова Ю.Л. підтримала апеляційну скаргу з мотивів, в ній зазначених, просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.252,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 496826 від 07.05.2021 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нечітка вимова, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №496826 від 07.05.2021 (а.с.1); - даними відеозапису із нагрудної камери інспектора поліції (а.с.3), де чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування, як на прилад Драгер так і в медичному закладі.

Крім цього, переглянувши у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції наявне у матеріалах справи відео з місця події, суддя апеляційного суду переконався, що суддя місцевого суду цілком обґрунтовано встановив, що ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту відмови ОСОБА_1 , - особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33,34,35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Газізової Ю.Л. щодо того, що постанова суду першої інстанції є незаконною, а обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені в оскаржуваній постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, то такі не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апелянта, щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також підтвердження відсторонення особи від керування транспортним засобом судом не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку, об`єктивною стороною ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено дані про особу, а саме: не вірно вказано ім`я правопорушника, то суд апеляційної інстанції вважає це опискою, адже з відео видно, що саме ОСОБА_2 відмовляється від проходження освідування. Така описка є формальною, що не дає підстав для скасування законного рішення.

Будь-які інші доводи захисника, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнення відповідальності, оскільки доказів, які б могли об`єктивно спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Газізової Ю.Л. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко