П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №176947 від 11.12.2021вбачається, що 11.12.2021 року о 02 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 в м. Ужгород по вул. Минайській, 5, здійснював пасажирські перевезення як водій «таксі» на транспортному засобі марки ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 , без відповідної ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування». Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що підприємницької діяльності не здійснював, оскільки послуги з перевезення пасажирів не надає, гроші з пасажира не отримував. Одноразово безоплатно підвіз пасажира ОСОБА_2 , оскільки їхав в той же бік, в який потрібно було дістатися вказаній особі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ГР №176947 від 11.12.2021 року та матеріали, додані до нього, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Згідно з п.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2ст.251 КУпАП).

Аналогічні положення містить і Постанова Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 3 Господарського кодексу України визначає, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

У відповідності до ст. 42 цього Кодексу підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів, зокрема, автомобільним транспортом.

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів, а статтею 60 цього ж Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників щодо надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів передбачена відповідальність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 164 КУпАП, вважаю за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, настає за проведення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за №3 під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за № 3 під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" 1775-14 та ст. 4 Закону України "Про підприємництво" 698-12, треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за №3 під здійсненням господарської діяльності з порушенням умов ліцензування треба розуміти здійснення зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності фізичними чи юридичними особами видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню, з порушенням як порядку одержання ліцензії, так і ліцензійних умов.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №176947 від 11.12.2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 11.12.2021 року о 02 год. 55 хв. в м. Ужгороді по вул. Минайській, 5, здійснював пасажирські перевезення як водій «таксі» на транспортному засобі марки ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 , без відповідної ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування».

У той же час у протоколі серії ВАБ № 639337 від 06.11.2021 року при викладенні обставин вчинення правопорушення не відображено період часу, протягом якого ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, тоді як саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч. 1 ст. 164 КУпАП у протоколі не зазначено протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (проміжок часу, а не конкретна дата й час); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

Також у протоколі серії ГР №176947 від 11.12.2021 року не встановлено, що ОСОБА_1 є зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності фізичною чи юридичною особою видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню.

Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З письмового пояснення свідка правопорушення пасажира автомобіля ОСОБА_2 від 11.12.2021 не вбачається, що вона передала кошти за проїзд водієві автомобіля, який підвозив її як таксі.

Отже, жодних доказів в підтвердження систематичності надання послуг, а також отримання прибутку ОСОБА_1 - не додано.

Крім того, під час дослідження електронного носія запису адміністративного правопорушення у судовому засіданні, а саме: диску, який долучений до матеріалів справи, встановлено, що відео на вказаному носії не відтворюється, що позбавляє суддю можливості дослідити даний доказ безпосередньо, а тому, виходячи з положень ст.251КУпАП, суддя приходить до висновку, що вказаний диск є неналежним доказом.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Підсумовуючи викладене, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії ГР №176947 від 11.12.2021 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 систематично надавав послуги щодо перевезення, а тому в даному випадку відсутня істотна ознака підприємницької діяльності, а суддя не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, тому провадження у справі необхідне закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП суддя, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст. 164 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Олена ГОЛЯНА