Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/50/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 184 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Беспалової Н.О., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Беспалової Наталки Олександрівни на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жительку АДРЕСА_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що вона 10.11.2021 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме її неповнолітня донька ОСОБА_2 учениця 6-Б класу здійснила розповсюдження відеозапису дитини з інвалідністю, учениці Маловисківського ліцею, щодо якої було здійснено неправомірні дії, які принижуть честь і гідність потерпілої особи.

У апеляційній скарзі адвокат Беспалова Н.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції стосовно її підзахисної ОСОБА_1 скасувати, справу закрити за відсутністю в діях останньої складу правопорушення.

Свої доводи обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної постанови їй та ОСОБА_1 вручено не було, постанову суду було оприлюднено 29.12.2021, тому строк на її оскарження був пропущений з поважних причин. Також зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що її малолітня донька ОСОБА_3 не знімала на мобільний телефон малолітню ОСОБА_4 , яка справляла природню потребу в туалеті школи, а лише переслала дане відео іншій дівчині. Про зазначені обставини ОСОБА_1 стало відомо зі слід доньки.

Враховуючи зазначене та вимоги об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи представник ОСОБА_1 - адвокат Беспалова Н.О., посилаючись на зазначеній в апеляційній скарзі обставини, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника равопорушниці, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується матеріалами справи, зокрема:- протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 654520 від 02.12.2021; - письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо обставин фіксування на мобільний телефон ученицю ОСОБА_8 під час справляння природних потреб в туалеті школи та розповсюдження вказаного відео на інші телефони; - медичним висновком № 17 від 27.08.2018 та посвідченням серії НОМЕР_3 про те, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, має легку розумову відсталість; - повідомлення КЗ "Маловисківський ліцей ім. Г.М. Перебийноса" від 02.12.2021 за № 355, за наслідками якого проведено засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування), за результатами якого прийнято рішення: причетних до даної події учениць 6-Б та 6-В класів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 поставлено на внутрішньошкільний облік, направлено повідомлення про даний випадок начальнику служби у справах дітей, а з учнями та їх батьками проведено роз`яснювально-профілактичну роботу щодо даного питання у присутності адміністрації закладу, практичного психолога, соціального педагога.

Вказаними дослідженими судом доказами повністю спростовуються доводи сторони захисту зазначені в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що відповідно ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У відповідності до вимог ч.1 ст.16 Конвенції про права дитини, жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання у здійснення її права на особисте та сімейне життя, недоторканість житла, незаконного посягання на її честь і гідність.

Згідно ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються за законом.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що вона та її донька знають про захворювання малолітньої Аріни Перехрест.

Враховуючи письмові пояснення учнів комунального закладу, відібрані в присутності шкільного педагога психолога, додані до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, те, що обставини викладені в даних поясненнях та протоколі засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування), вказують на наявність факту свідомого порушення прав, честі та гідності малолітньої учениці ОСОБА_11 , яка є дитиною з інвалідністю, що виразилося у розповсюдженні відеозапису між учнями закладу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії малолітньої ОСОБА_2 свідчать про неякісне виконання її батьками обов`язків щодо її виховання, оскільки було вчинено неправомірні дії по відношенню до потерпілої.

Згідно ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

На момент вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_12 , учениця 6-Б класу ОСОБА_2 не досягла віку з якого особи підлягають адміністративній відповідальності.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності районний суд дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах її санкції у виді штрафу.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а статтею 24 цього Кодексу передбачені види адміністративних стягнень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке виразилось саме у розповсюдженні її донькою ОСОБА_2 відеозапису стосовно Перехрест Аріни між учнями закладу, особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати вид адміністративного стягнення як попередження, що буде законним, справедливим і слугуватиме додержання нею законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині виду накладеного адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 23, 24, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Беспалової Наталки Олександрівни задовольнити частково.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2021 року змінити в частині виду накладеного адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 вважати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар