Справа № 447/3491/21 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 33/811/44/22 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 28.12.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду 24.10.2021 року о 06 год. 54 хв. в м.Миколаїв, по пр.Грушевського, 2 Стрийського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VECTRA номерні знаки НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, не природна блідість шкіри покриття обличчя). Від проходження медичного освідування відмовився в медичному закладі, що засвідчено висновком лікаря №148 від 24.10.2021 року, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною, судом не повною мірою досліджено всі обставини справи, висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема розгляд справи судом було здійснено без його участі, направлення, що міститься в матеріалах справи здійснено до медичного закладу, який ліквідовано, в протоколі відсутні посилання на додатки та не відбувалося відсторонення від керування транспортним засобом

Розглянувши матеріали справи № 447/3491/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №186906 від 24.10.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), медичним висновком КНП «Миколаїіська міська лікарня» №148 від 24.10.2021 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який наданий медичним закладом, який вправі здійснювати огляд водіїв на стан сп`яніння (а.с.3), відеозаписами, що містяться в матеріалах справи, якими зафіксовано як ОСОБА_1 , будучи доставленим до медичного закладу відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, при цьому працівниками поліції неодноразово була висловлена вимога про проходження огляду в медичному закладі з роз`ясненням наслідків відмови від проходження огляду (а.с.6).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечив факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, та пояснив це тиском з боку працівників поліції, які по дорозі до медичного закладу порадили йому відмовитись від проходження огляду, хоча при цьому не надав суду жодних доказів, які би свідчили про здійснення працівниками поліції на нього психологічного тиску.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі апелянта, оскільки ОСОБА_1 з`явився в засідання суду апеляційної інстанції, надав пояснення по суті справи та поданої апеляційної скарги апеляційному суду, а тому порушення права на захист, допущене на переконанням апелянта судом першої інстанції, усунуто апеляційним судом.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування чи зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 28 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.