Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4942/21
П О С Т А Н О В А

12.01.2022р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20.06.2021р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №114125 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 20.06.2021р. близько 19:53 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Ford Mondeo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі буд. №9Р, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння згідно результатів тестування на приладі "Драгер", тест №90 від 20.06.2021р. із показником 2,17% алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні із обставинами правопорушення, викладеними в протоколі, не погодився. Пояснив, що 20.06.2021р. близько 19:53 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Ford Mondeo" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по пр. Героїв України. В районі буд. №9Р був зупинений працівниками поліції. Оскільки серед членів патрульного екіпажу перебувала знайома ОСОБА_1 , із якою у останнього склалися взаємні неприязні сусідські відносини, за такого остання ставиться до нього упереджено та постійно зупиняє транспортний засіб під його керуванням. В ході спілкування між ОСОБА_1 та його знайомою - працівником поліції, стався словесний конфлікт, за наслідками якого поліцейські висловили підозру про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на приладі "Драгер". Оскільки ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, то погодився пройти огляд на місці зупинки. Після продування "Драгеру" йому показник не повідомили та у тесті він свій підпис не ставив. Адміністративні матеріали складали без його участі. Вже ознайомившись із матеріалами справи в суді він виявив, що на тесті за результатами огляду на приладі "Драгер" стоїть підпис, який йому не належить. На підставі викладеного ОСОБА_1 зауважив, що відомості в тесті №90 від 20.06.2021р. викликають сумнів у своїй достовірності та не можуть бути використані у якості доказу його провини. Просив закрити провадження по справі.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, доходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії ААБ №114125 дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи окрім самого адміністративного протоколу додано результати тестування на приладі "Драгер", тест №90 від 20.06.2021р. із показником 2,17% алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи твердження ОСОБА_1 про те, що у тесті "Драгер" міститься підпис, який йому не належить, та порівнюючи підпис у тесті №90 з іншими підписами, виконаними від імені ОСОБА_1 , які містяться у матеріалах справи, суд вважає про наявність достатніх підстав вважати, що зазначені підписи суттєво відрізняються один від одного, що свідчить про сумнівність належності підпису в тесті №90 саме ОСОБА_1 , за такого зазначений тест за результатами огляду ОСОБА_1 на місці зупинки не може вважатися належним доказом по справі.

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини "плодів отруєного дерева" (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах "Гефген проти Німеччини", пункти 50-52 рішення у справі "Шабельник проти України (№ 2)", пункт 66 рішення у справі "Яременко проти України (№ 2)").

Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до "плодів отруєного дерева" є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Враховуючи, що фактично інші матеріали, які додано до адміністративного протоколу, ґрунтуються на даних з тесту №90 приладу "Драгер", які отримані внаслідок порушення норм чинного законодавства і визнаються судом недопустимими доказами, то і похідні від них докази також не можуть бути покладені в основу підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, зважаючи на недоведеність допустимими та неспростовними доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення ним п. 2.9 "а" ПДР України; беручи до уваги відсутність інших доказів у підтвердження його провини; зважаючи на те що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, за такого вважаю що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадженні по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.