Справа № 489/3161/21 Головуючий у першій інстанції Губницький Д.Г.
Провадження № 33/812/38/22 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участю захисника - Бойченка Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , поданою його захисником - адвокатом Бойченком Геннадієм Анатолійовичем,

на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, стягнуто 496,20 грн судового збору,

у с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 11 травня 2021 року о 20 годині 17 хвилин по вул. Генерала Свиридова, 15 в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичногит о сп`яніння, а саме, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме направитись до медичного закладу МОЦПЗ відмовився, чим повторно протягом року вчинив порушення згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2021 року, порушивши вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 з протоколом не погодився.

ОСОБА_1 та його захисник пояснювали, що ОСОБА_1 працівники поліції не запропонували проходження огляду на місці. Проходження медичного огляду пропонувалося вперше з тих підстав, що ОСОБА_1 раніше притягався до відповідальності за керування транспортного засобу в стані сп`яніння, тобто без об`єктивних ознак сп`яніння на час зупинки.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Бойченка Г.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судді не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції не повно дослідив обставини, які необхідні для обґрунтованого та законного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які б дали підстави поліцейським для медичного огляду.

Стверджує, що судом першої інстанції не звернуто уваги на упереджене ставлення поліцейських до водія ОСОБА_1 та не надано жодної оцінки поліцейським, які в цей же день безпідставно вилучили транспортний засіб водія ОСОБА_1 , у зв`язку із підозрою підробки серійного номеру кузову його транспортного засобу, що в подальшому було спростовано висновком експертизи.

Зазначає також, що суд не звернув увагу на грубе порушення поліцейським вимог частини 3 статті 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Посилається на те, що в матеріалах справи знаходиться направлення водія до закладу охорони здоров`я, яке не містить підпису водія про ознайомлення з його змістом та не містить відповідного підпису поліцейського, який склав вказаний документ. В наданих відеозаписах відсутній факт ознайомлення ОСОБА_1 з вказаним документом.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена також відповідальність за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, повторно протягом року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114288, 11 травня 2021 року о 20 годині 17 хвилин у м. Миколаєві по вул. Генерала Свиродова, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме, направитись до медичного закладу МОЦПЗ відмовився, чим повторно протягом року вчинив порушення згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2021 року, порушивши вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 2 статті 130 КУпАП.

В своїх письмових поясненнях по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що з висновками патрульної поліції не згодний.

Як вбачається з матеріалів справи, пройти медичний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджений також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ААБ № 114288.

З вказаного відеозапису видно, що ОСОБА_1 спочатку нібито погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але потім, коли поліцейським ще раз було це запропоновано, то він категорично відмовився від проходження обстеження у медичній установі.

Доводи апелянта про те, що підставою для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння була саме наявна інформація про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за керування транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими.

Як вбачається з відеозапису (файл № ), поліцейським було повідомлено водію ОСОБА_1 про те, що у поліцейського є підозри та він бачить візуальні ознаки у водія наркотичного сп`яніння, зокрема, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, не природна блідість обличчя, на підставі яких поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичне сп`яніння у лікаря-нарколога МОЦПЗ. ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду, на що поліцейським було роз`яснено водію про наслідки такої відмови.

Відповідно до положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, вказаний протокол про скоєння адміністративного правопорушення серії ААБ № 110364 складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114288 від 11 травня 2021 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, копії постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили вимоги частини 3 статті 266 КУпАП, щодо порядку направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, є необґрунтованими.

Так, за частинами 1-3, 6 статті 266 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, врегульовані не лише статтею 266 КУпАП, але й Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452).

Згідно положень Порядку № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2).

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння (пункт 5).

Відповідно до вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, дії працівника поліції, який запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відповідали вимогам пунктів 2, 3, 5 Порядку № 1103 та пункту 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, з урахуванням вимог частини 6 статті 266 КУпАП.

Твердження апелянта на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на упереджене ставлення поліцейських до водія ОСОБА_1 через повідомлення про ознаки підробки серійного номеру кузову автомобіля, чим були порушені його права на користування цим автомобілем, не мають правового значення, оскільки у даній справі складено протокол стосовно ОСОБА_1 за відмову останнього пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному заклад і, що не має ніякого відношення до кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України.

Посилання апеляційної скарги на відсутність на бланку «Направлення на огляд водія …», який міститься в матеріалах справи (а.с. 2), підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з цим направленням, є безпідставними, оскільки бланк такого направлення не передбачає необхідність ознайомлення водія з його змістом під підпис.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складені відповідно до вимог статті 256 КУпАП, ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

За такого, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою його захисником - адвокатом Бойченком Геннадієм Анатолійовичем, залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський