Справа № 711/761/22
Номер провадження 3/711/535/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національної гвардії України Військової частини № НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата військової служби за контрактом, стрільця патрульної роти Військової частини № НОМЕР_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадження Придніпровського районного суду м.Черкаси з Національної гвардії України Військової частини № НОМЕР_1 надійщли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 26.01.20222 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , свідомо порушив вимоги ст.ст.11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. Внаслідок недбалого ставлення до військової служби допустив невихід на службу без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі. Зазначив, що не вийшов на службу через погане самопочуття. В скоєному щиро розкаявся, обіцяв в подальшому не допускати подібних вчинків, а тому просив суд суворо не карати.
Представник Військової частини № НОМЕР_1 Короб О.М. в судовому засіданні, вказав, що зважаючи на те, що солдат ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, розкаявся, усвідомив протиправність своїх дій та їх наслідки, вважав, що застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу буде необхідним і достатнім для його виправлення та недопущення вчинення подібних дій.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника Військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до положень п.11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців відповідні обов`язки.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження, військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Солдат підпорядковується командирові відділення.

Солдат зобов`язаний, зокрема - додержуватися військової дисципліни, своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від17.03.2014 №303/2014 в Україні оголошено часткову мобілізацію та з цього часу відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» в Україні діє особливий період.

В той же час, солдат ОСОБА_1 в період дії особливого періоду, зазначені вимоги проігнорував та 26.01.2022 не вийшов на службу до Військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомивши безпосереднього начальника про невихід на службу.

Викладене свідчить про недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду солдатом ОСОБА_1 .

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії НГ №002324 від 26.01.2022; висновком проведеного службового розслідування по факту недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби від 31.01.2022; рапортами командира патрульної роти лейтенанта Горєлого Д. від 26.01.2022; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.01.2022; копією графіку службового навантаження особового складу патрульної роти на січень 2022 року; службовою характеристикою на солдата ОСОБА_1 ; поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП доведена.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, наявності обставин, що пом`якшують його відповідальність та відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах мінімальної межі санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП, яке буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Водночас, згідно з п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 172-15, 245, 247, 252, 280, 283 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко