ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , яка народилася в м. Одесі, громадянка України, працює Продавцем непродовольчих товарів магазину «Конфіскат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2021 р.о ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська 110, магазин «Конфіскат» будучи відповідальною особою приймала відвідувачів у магазині без сертифікатів COVID-19, чим порушила Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання з`явилася, провину не визнала, та пояснила, що вона працює Продавцем непродовольчих товарів магазину «Конфіскат» та в її обов`язки не входить перевірка COVID-19 сертифікатів так як в магазині є охорона.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав:

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

В підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу було надано лише пояснення, заявку, зобов`язання, однак, суд не вважає зазначені документами належними доказами вчинення правопорушення.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Однак, в порушення зазначеної норми до протоколу не було надано жодних пояснень свідків або інших документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушено Постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

При цьому, з наданих до суду Заперечень ОСОБА_1 та копії трудового договору та посадової інструкції, вбачається, що остання працює Продавцем непродовольчих товарів магазину «Конфіскат», та а в її обов`язки не входить перевірка COVID-19 сертифікатів.

Згідно пункту 4 Рішення КонституційногоСуду Українивід 22грудня 2010року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення,Конституційний СудУкраїни на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, на підставі ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 36, 44-3,221,247,283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.44-3КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Вадим КОВАЛЕНКО

24.01.2022