ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В.

за участю секретаря Целовальник К.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

в с т а н о в и в:

з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що надійшли на адресу апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 08 квітня 2020 року о 14-40 години, АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні Приморського суду у залі для засідань №4 без захисної маски, яка була у нього в наявності, та відмовився її вдягти, чим порушив вимоги підпункт 1 пункту 2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року зі змінами від 02.04.2020 №255.

Постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.05.2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень.

Не погодившись із судовим рішенням, через місцевий суд особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом зі справою про адміністративне правопорушення надійшли до Донецького апеляційного суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 року зазначена справа розподілена судді Сєдих А.В..

При розгляді справи про адміністративне правопорушення попереднім складом суду, ОСОБА_1 було надано в судовому засіданні витяг з ЄРДР з якого вбачається, що 10 січня 2022 року до ЧЧ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області надійшли матеріали звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що, на їх думку, в діях суддів Донецького апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.

Зазначені відомості внесені до ЄРДР за №0000062 від 11.01.2022 року.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, в тому числі й ст.53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст. 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Європейський суд визнає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (справа Делкурт проти Бельгії).

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З огляду на наведене, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, ст.75 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

заявити самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2020 року.

Справу передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду А.В. Сєдих