Номер провадження: 33/813/34/22
Номер справи місцевого суду: 523/6336/21
Головуючий у першій інстанції Кремер І.О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2021, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №026892 від 29.03.2021 року, вбачається, що 29.03.2021 року близько 21 год. 14 хв., гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 , в м. Одеса, по вул. Балківська, 44/1, перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager», чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, не переконався чи належить до його компетенції розгляд даної справи і, як наслідок, всупереч вимог ст. 276 КУпАП, розглянув зазначену справу з порушенням правил підсудності, не за місцем вчинення правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу, на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях, зазначені різні свідки, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що на його думку є суттєвим порушенням при складанні протоколу та зазначені свідчення не повинні прийматись судом до уваги. Крім того, вказує, що з обставинами викладеними у протоколі не згоден, однак погоджується, що зазначене написано ним нерозбірливо та з орфографічними помилками, але просить взяти до уваги, що протокол складався вночі, при поганому світлі, зауваження у протоколі він писав стоячи, мав певний стрес та хвилювання, й тому допустив такі помилки.

За результатом розгляду просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що присутнім в судовому засіданні не був, про існування оскаржуваної постанови дізнався 30.11.2021 копію якої досі не отримав. 01.12.2021 звернувся за правовою допомогою до адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, вважаю, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі ОСОБА_1 , а також без фіксації процесу технічними засобами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що її було розглянуто без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а в матеріалах відсутні дані щодо належного вручення постанови останньому.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які б спростовували доводи клопотання про причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, а тому даний строк апелянтом пропущене з поважних причин та він підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ДПР18 №026892 від 29.03.2021 року, водій ОСОБА_1 29.03.2021 року близько 21 год. 14 хв., керуючи автомобілем марки «Hyndai Sonata», д/н НОМЕР_1 , в м. Одеса, по вул. Балківська, 44/1, перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager», чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); роздруківкою тесту №7510 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4).

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 278 КУпАП не переконався чи належить до його компетенції розгляд даної справи і, як наслідок, всупереч вимог ст. 276 КУпАП, розглянув зазначену справу з порушенням правил підсудності, не за місцем вчинення правопорушення, є безпідставними, оскілки з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №026892 від 29.03.2021 року вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є вул. Балківська 44/1, яка територіально відноситься до Суворовського району м. Одеси й підсудна Суворовоському районному суду м. Одеси.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що з обставинами викладенним у протоколі ОСОБА_1 не згоден, але погоджується, що зазначене написано ним нерозбірливо та просить взяти до уваги, що протокол складався вночі, при поганому світлі, зауваження у протоколі він писав стоячи, мав певний стрес та хвилювання, й тому допустив такі помилки, слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема зміст протоколу серії ААБ №14056 від 02.11.2021 року, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, поліцейським роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, після чого ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а також погодився із показниками газоаналізатора, які зафіксували вміст алкоголю 2,28 ‰.

За таких обставин, зазначени доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки останній погодився на проходження його огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, та погодився із результатами такого огляду. Вказане вище узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 власноручно підписав та ніяких зауважень та застережень в протоколі не вказав.

Одночасно, апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях, зазначені різні свідки, а саме ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , але це не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення та не є безумовною підставою скасування оскаржуваної постанови. Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постановисудді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постановусудді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.11.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов