Справа № 753/5803/21 Суддя в І-й інстанції Комаревцева Л.В.
Провадження № 33/824/127/2022 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бондюка Б.В., розглянувши справу за спільною апеляційною скаргою захисника Бондюка Б.В. та ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 28 лютого 2021 року, о 01 годині 30 хвилин, по вул. Дніпровська набережна, 26, в м. Києві, керувала автомобілем марки «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника Бондюка Б.В. та ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти вказали на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянти заперечували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 указавши на те, що матеріали справи не містять жодного належного і допустимого доказу на підтвердження цього. Крім цього, апелянти звернули увагу на відеозапис з місця події, на якому зафіксована свідок ОСОБА_2 , яка постійно заперечувала факт керування ОСОБА_1 автомобілем. На відеозаписі зафіксовані також механічні пошкодження автомобіля «Toyota Auris», які об`єктивно унеможливлювали керувати ним. При цьому, матеріали справи не містять даних про складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. На думку апелянтів, працівники поліції допустили також ряд порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 у ході виявлення ознак алкогольного сп`яніння та складання матеріалів про адміністративне правопорушення по факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Просили постанову судді скасувати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Бондюка Б.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що остання вчинила правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у час, місці та за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись із цим висновком не можливо.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду»,затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку та способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та відмови особи від проходження такого огляду, що повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи суддею повинні бути з`ясовані усі наведені вище обставини і лише при їх доведенні належними та допустимими доказами - ухвалене рішення про винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суддя місцевого суду цих вимог закону не врахував, фактичних обставин правопорушення із належною повнотою не встановив, зібраним у справі доказам належної оцінки не надав.

Поза увагою судді залишилось те, що матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1 у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керувала автомобілем «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 . Із початку з`ясування обставин події, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, ОСОБА_1 та присутня на місці події свідок ОСОБА_2 категорично заперечували факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1 зазначеним вище автомобілем не сприймали, тобто: матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що поліцейськими безпосередньо цей автомобіль зупинявся; не містять матеріали справи і доказів того, що поліцейські були очевидцями керування ОСОБА_1 цим автомобілем за інших обставин. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема: за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, тощо матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять також пояснень будь-яких громадян, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Оцінюючи наявний у справі відеозапис, який зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського, то із нього не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Так, відповідно до цього відеозапису, автомобіль «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 перебуває у нерухомому стані, ОСОБА_1 перебуває на задньому сидінні автомобіля, присутній на місці події свідок заперечує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, посилаючись на те, що автомобіль пошкоджений і ним до цього керувала інша особа. Щодо закадрової репліки невідомої особи, про те, що зазначений автомобіль був зупинений поліцейськими, то матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували факт такої зупинки. При цьому суд звертає увагу на те, що безперервна відеофіксація вчинюваних поліцейськими дій, пов`язаних із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у тому числі і в частині зупинки автомобіля, повинна здійснюватись поліцейськими відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Між тим, відеозапису, яким би був зафіксований факт зупинки поліцейськими автомобіля «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_1 , яким би керувала ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Свідок ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції підтвердила те, що ОСОБА_1 автомобілем не керувала, цим автомобілем керувала найнята особа, яка після пошкодження автомобіля його залишила, залишивши автомобіль на проїзній частині дороги, де він згодом був виявлений поліцейськими. Ці показання свідка ОСОБА_2 зібраними у справі доказами не спростовуються, стверджуються відеозаписом, зробленим поліцейськими, де вона ці обставини пояснювала поліцейським на місці події.

Для спростування чи підтвердження цих обставин до апеляційного суду неодноразово викликався поліцейський, яким був складений протоко про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Не дивлячись на належне повідомлення про час та місце розгляду справи свідок до суду не з`явився, пояснень чи інших доказів на спростування зазначених вище обставин не надав.

Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем, що указує на відсутність у її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та виключало її відповідальність за цією статтею.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю доказів вчинення нею цього адміністративного правопорушення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Бондюка Б.В. та ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАПзакрити у зв`язку із недоведеністю наявності у її діях складу цього адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк