Провадження № 3/161/90/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 27 січня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Лесько Б.Я.

з участю:

прокурора Артиш Н.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

адвоката - Гринчука І.С.

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: голова Володимо -Волинської районної державної адміністрації Волинської області-

за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 будучи депутатом Луцької районної ради Волинської області восьмого скликання, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) є суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, подав у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, чим порушив п.п. 2,3,8 ч. 1 ст. 46 Закону.

ОСОБА_1 винність в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.172-6 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що поданій декларації за 2020 рік не мав наміру (умислу) не зазначити дану інформацію, оскільки ним зазначалася інформація та, яка йому була віддома. Просив закрити провадження у справі згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про те, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП та призначити покарання в межах санкції статті у вигляді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП.

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на кінець звітного періоду обіймав посаду депутата Луцької Районної ради, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) є суб`єктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону, особи, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Відповідно до вимог ст. 47 Закону, подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судом встановлено, що за результатами перевірки ОСОБА_1 при заповненні декларації не дотримав вимог п.п. 2,3,8, ч. 1 ст. 46 Закону, зазначивши недостовірні відомості стосовно об`єкту нерухомого майна (квартиру загальнею площею 51,7 м2 ), цінного рухомого майна (легковий автомобіль марки Skoda модель Super B) та відомості стосовно грошових активів «скарбнички» на суму 304,03 грн.

Моніторингом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що декларація фактично подана з недостовірними відомостями, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру декларацій.

Однак, на думку суду, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Лучанінова проти України»).

Статтею 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2021 року старшим оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань у Волинській області капітаном поліції Рудчиком П.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол №318 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП України, тобто - за недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Відповідальність за ч.4 ст.172-6 КУпАП настає, зокрема, за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до примітки вказаної норми, суб`єктами декларування у цій статті є особи, які зазначені у пункті 1, підпунктах а та в пункту 2 частини першої статті 3 Закону України Про запобігання корупції, які відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законодавець у ч.3 ст. 38 КУпАП зазначає про можливість накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, з урахуванням двох обставин: протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення. Тобто законодавець пов`язує строк у 2 роки з попередньою обставиною виявленням правопорушення.

Таким чином, ці дві обставини за змістом вказаної норми не можуть враховуватись окремо при вирішенні питання щодо обчислення строку для накладання адміністративного стягнення, оскільки друга обставина (сплив 2 років з моменту вчинення) є похідною від першої (протягом 6 місяців з дня його виявлення). За таких обставин, вказівка законодавця, що міститься в ч.3 ст. 38 КУпАП, на дату виявлення правопорушення є першочерговою у визначенні строку відносно будь-якого правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП. Друга обмежувальна вимога щодо спливу 2 років з дня вчинення правопорушення є другорядною і може застосовуватися лише при дотриманні умов першої вимоги, яка пов`язана зі спливом 6 місячного терміну з дня виявлення правопорушення. Дотримання такого взаємозв`язку є обов`язковим в питанні, що пов`язано з виконанням вимог ст. 38 КУпАП. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається. Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП на момент розгляду справи означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

З аналізу цих норм законодавства зокрема вбачається, що стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено зокрема протягом шести місяців з дня його виявлення, а провадження в справі не може бути розпочато, якщо закінчились строки його накладення.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-6 КпАП України не належать до категорії триваючих.

Судом встановлено, що перед тим, як призначити ОСОБА_1 головою Володимиро- Волинської районної державної адміністрації Волинської області, відносно нього було проведено спеціальну перевірку Національним агенством запобігання корупції, що підтверджується довідкою спеціальної перевірки, яка приєднана до матеріалів справи, з якої вбачається що ОСОБА_1 була подавна декларація особи уповноваженої на виконання функціїй держави або місцевого самоврядування за 2020 рік у порядку визначеному ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

За результатами спеціальної перевірки Національного агенства запобігання корупції було виявлено вищезазначені порушення, а саме: ОСОБА_1 не зазначив відомості про об`єкт нерухомого майна (квартиру, загальнею площею 51,7 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить йому на праві власності від 30.01.2020 року, вартість набуття становить 520 000 грн. У розділі «Ціне рухоме майно транспортні засоби» він зазначив недостовірні відомості про вартість легкового автомобіля марки Skoda модель Super B (2018 року), який також належить йому на праві власності від 06.02.2018 року зазначивши вартість 926 000 грн., насправді вартість вказаного автомобіля 926 400 грн.. У розділі 12 «Грошові активи» ОСОБА_1 не зазначив відомості про власний грошовий актив у виді коштів «скарбничка», який розміщений на рахунках ПАТ КБ «Приватбанк» розміром 304,03 грн., однак як зазначено в довідці спеціальної перевірки, дані порушення не перешкоджають зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливого відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

П. 3 ч.3 ст. ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що спеціальній перевірці підлягають відомості про особу, яка претендує на зайняття посади, зазначеної в частині першій цієї статті, зокрема щодо

достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно п.3 ч.2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами спеціальної перевірки та розгляду вищезазначених пояснень претендента на посаду факту подання ним підроблених документів або неправдивих відомостей посадова особа (орган), яка (який) здійснює призначення (обрання) на цю посаду, повідомляє протягом трьох робочих днів про виявлений факт правоохоронні органи та відмовляє претенденту у призначенні (обранні) на посаду.

Оскільки порушення, які стали підставою складання протоколу №318 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.11.2021 були виявлені ще під час проведення спеціальної перевірки, як вбачається з довідки про результат спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 , який претендував на посаду голови Володимиро-Волинської обласної районної державної адміністрації, а саме до 09 квітня 2021 року, а тому крайньою датою виявлення даних порушень які зазначені в даному протоколі є саме 09.04.2021 року.

З дотримання вимог п.3 ч.2 ст. 58 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агенство з питань запобігання корупції відразу мало скласти відповідну довідку відносно ОСОБА_1 та повідомити протягом трьох днів правоохоронні органи, однак цього зроблено не було.

Враховуючи наведене протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мав би бути складений до 09.10.2021 року.

Оскільки, на час складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення минули строки, визначені у ст.ст. 38 КУпАП України, то суд вважає, що протокол від 10.11.2021 року є недопустимим доказом в даній справі, так як він складений поза межами шестимісячного строку з часу виявлення правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП України, яке ставиться йому у провину, належними і допустимими доказами не доведена, оскільки, протокол складений поза строком, передбаченим ч. 4 ст.38 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 33-34, 38, п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 3, 45, 49, 52 Закону України «Про запобігання корупції», Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 06.09.2016 року №19, який зареєстрований в МЮУ 15.11.2016 року за №1479/29609, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська