Дата документу 27.01.2022
Провадження № 3/937/210/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2022 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надішли з ГУ ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

ФОП, код НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №4095 від 01.12.2021 року, складеного головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкових аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області Вельмою О.М., вказано, що 28.10.2021 року при перевірці торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_2 , при продажі однієї сигарети «Cherry RED» за ціною 26грн. реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий - документ не видавався. Також, встановлено порушення режиму попереднього програмування підакцизного товару, а саме: згідно бази даних АС «Податковий блок» 15.10.2021 об 12 год. 44 хв. через РРО № було продано цигарки «Bond Blue Select» за ціною 53грн. без зазначення в найменуванні товару коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

Дії правопорушника кваліфіковані за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, а саме порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 та її представник адвокат Цимбалюк М.Г. зазначили, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та надали письмову заяву, згідно якої в протоколі вказано, що складений він у м. Бердянськ, натомість ОСОБА_1 до м. Бердянськ не запрошували, розглянули акт перевірки і склали протокол без неї. Тому просять суд справу закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання державний інспектор відділу фактичних перевірок управління податкових аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області Вельма О.М. не з`явився, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст.32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів, згідно п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, доказом, відповідно до ст. 256 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно дост.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вказана позиція висловлена у постанові ВАСУ по справі №181/262/18 від 02.04.2018р.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У судовому засіданні встановлено, що суть правопорушення, викладена у протоколі від 01.12.2021 року, не відповідає суті правопорушення викладеному у акті перевірки від 05.11.2021 року, який став підставою складання протоколу. Крім того до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного належного доказу ознайомлення правопорушника ОСОБА_1 із актом перевірки та додатками до нього. Також судом встановлено, що протокол було складено за відсутністю правопорушника, а тому під час складення адміністративного протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснено її права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є порушенням ч. 2 та ч. 4 ст. 256 КУпАП.

Так у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст. 251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що протокол винесено з порушенням вимог чинного законодавства, при його складанні допущено численні помилки та неточності при констатації змісту конкретного порушення, в повному обсязі не надано належної оцінки діям правопорушника, а тому аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, а вказані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Відсутність чіткого викладення суті адміністративного правопорушення в протоколі та відсутність належних доказів, позбавляє можливості прийняти рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст.155-1, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко