Справа №461/313/22
Провадження №3/461/542/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року, суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., при секретарі судового засідання Барянку В.В. за участі представника Львівської митниці Лубоцького Б. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Івано-Франківська обл, місце проживання - АДРЕСА_1 . Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 07.02.2019 виданий 2620,за ст. 471 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2021 р. близько 18 години 45 хвилин громадянин України ОСОБА_1 , у якості водія та 6 (шість) пасажирів, поверталися з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну через м/п „Рава-Руська Львівської митниці, автомобілем марки «Mercedes-Benz 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Гр. України ОСОБА_1 обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю „зелений коридор, чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.У ході митного контролю автомобіля марки «Mercedes-Benz 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню.Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю на оглядовий майданчик, де під час проведення поглибленого огляду крім товарів, дозволених до переміщення через митних кордон України ч.1 ст.374 Митного кодексу України (особистих речей, продуктів для власного споживання, дозволених ч.2 ст.378 Митного кодексу України та Постановою КМУ № 434 від 21.05.2012 р, холодильника побутового, що був у користуванні, 1 шт ) було виявлено товар, що знаходилася у салоні автомобіля без ознак приховування. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість цього товару, гр. ОСОБА_1 до митного контролю не подав та визнав його своєю власністю.

Представник Львівської митниці в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 471 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки останній, обравши спрощену зону митного контролю намагався перемістити через митний кордон України товар, який є обмеженим до переміщення. Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України підтверджується наявними у справі даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №2350/20900/21 від 20 листопада 2021 року, в якому викладена фабула вчиненого правопорушення, з зазначенням вилученого товару;

-акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;

-письмових поясненнях ОСОБА_1

-описі предметів, що були вилучені ОСОБА_1 .

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого діяння, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу без конфіскації товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил.

Враховуючи ті обставини, що ввезення товару на митну територію України, не є обов`язковим та категоричним для особи, власники самостійно обирають відповідний митний режим, визначений розділом V МК України, суд визначає, що при поверненні товар може бути виданий власникові або уповноваженій ним особі після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496,20 гривень, а на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку, витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці.

Керуючись ст.ст.458,459,461,471,486,519, 527,528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Вилучений відповідно до протоколу №2350/20900/21 від 20 листопада 2021 року, товар -повернути ОСОБА_1 , після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання вилученого товару на складі митниці у розмірі 1269,55 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова