Провадження №33/824/307/2022 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Є.О. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.05.2021 року о 23 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Передова 27, керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кузьміним Є.О. подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляд справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейськими, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Захисник вказує, що на думку поліцейських, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, оскільки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак вказаний факт не підтверджується матеріалами справи. Адже, ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою пройти тестування на стан сп`яніння на місці зупинки не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Таким чином, ні в матеріалах справи, ні на відеозаписах немає пропозиції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, тому відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд ОСОБА_1 є недійсним.

Проте, суд першої інстанції вказані обставини не врахував, що потягло за собою суттєве порушення вимог закону та винесення незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 206086 від 16.05.2021 року, ОСОБА_1 15.05.2021 року о 23 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Передова 27, керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких заперечень з приводу обставин викладених в протоколі ОСОБА_1 не зазначив.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.05.2021 року, підписи яких також містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в своїх поясненнях наданих в суді першої інстанції також повідомив, що він викликав поліцію, оскільки п`яний увірвався, почав ламати двері. Приїхали поліцейські, до нього відносились дуже коректно та толерантно. Між викликом поліції і її приїздом, ОСОБА_1 побігав по коридору, сів у свій автомобіль і кудись поїхав, потім заїхав на парковку. Поліцейські не бачили як він керував авто, відмітив, що це бачив він та його товариш. Вся подія тривала починаючи з 20.00 год. та закінчилась приблизно о 02.00 год. Між тим, як ОСОБА_1 керував авто, і приїздом поліції, пройшла приблизно одна година. Безпосередньо, як ОСОБА_1 сидів за кермом, він не бачив, бачив лише що його авто кудись поїхало, після чого повернулось, заїхало на стоянку, і зі стоянки вийшов лише один ОСОБА_1 . Додатково свідок пояснив, що бачив також як водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме проїхати до лікаря нарколога чи пройти огляд на місці. Поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд приблизно п`ять разів, які конкретно слова вони говорили, він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_2 та додатково відмітив, що бачив, як поліцейські запитали у ОСОБА_1 документи. Останній сказав, що документи в автомобілі, після чого вони пішли на стоянку до автомобіля, з якого ОСОБА_1 дістав документи і передав поліцейським. Він сам зізнався поліції, що випив алкоголь та керував автомобілем, виправдовувався, хотів щоб не складали протокол. Бачив, як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився. Які конкретно слова говорили поліцейські він не пам`ятає.

Вищевказані пояснення свідків не містять суперечностей та є послідовними, а тому підстави вважати їх недопустимими та неналежними доказами відсутні.

Також, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського (АА 00115, АА00521) вбачається, що працівниками поліції у ввічливій формі було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак він категорично відмовився проходити огляд у присутності свідків, підтвердив, що вживав алкоголь, поводив себе зухвало висловлюючись нецензурною лексикою. Будь-яких обставин, що свідчили б про вчинення неправомірних дій працівниками поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Із огляду на вищезазначене, постанова Голосіївського районного суду міста Києва відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києві від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль