33/804/88/22
265/5556/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., перевіривши апеляційну скаргу особи яка притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, водія військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 655 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду, 07 липня 2021 року близько 13-00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, в районі проведення операції Об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, перебував у стані наркотичного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 . Факт перебування у стані наркотичного сп`яніння солдата ОСОБА_1 підтверджується довідкою КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполя» № 492 від 22 квітня 2021 року.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 655 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, 23 вересня 2021 року через місцевий суд ОСОБА_1 , подав апеляційна скарга.

Постановою Донецького апеляційного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 липня 2021 року відносно останнього за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП повернуто заявнику, у зв`язку з тим що апелянт не просив поновити строк на апеляційне оскарження та не навів поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

06 січня 2021 року через Донецький апеляційний суд ОСОБА_1 потворно подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копія оскаржуваної постанови отримав поштою тільки 14 вересня 2021 року. Отримана постанова мала суттєвий дефект друку по лівій стороні листа, а на інформації, що містить термін апеляційного оскарження ще й накладено відбиток печатки суду. Будучи помилково впевненим, що суд першої інстанції надає йому можливість подачі апеляційної скарги з урахуванням дати отримання постанови поштовим відправленням та враховуючи суттєве погіршення власного зору, ним було помилково прочитано трудно розбірливе слово «винесення» як «отримання». Тому вважає, що строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності був припушений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

За змістом ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 хоча і не був присутнім під час винесення оскаржуваного судового рішення, проте знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, про що поставив особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.4), також в матеріалах адміністративної справи мається заява ОСОБА_1 про слухання справи за його відсутності (а.с.7) тому мав можливість оскаржити судове рішення у встановлений законом десятиденний термін.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки ОСОБА_1 хоча і не був присутнім в судовому засіданні 29.07.2021 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак був обізнаний, що справа відносно нього буде розглядатися в Орджонікідзевському районному суді м. Маріуполя Донецької області, на що надав заяву про слухання справи за його відсутності, він не був обмежений у конституційних правах, апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатись про дату та час розгляду справи, а також про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на постанову судді.

Відповідно до Єдиного Державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова була надіслана судом 30 липня 2021 року, зареєстрована 30 липня 2021 року та оприлюднена 02 серпня 2021 року.

Доводи ОСОБА_1 що ним не було написано заяви про розгляд справи без його участі, не відповідають дійсності так в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 написана власноруч від 22.07.2021 про слухання справи за його відсутності, провину в скоєному адміністративному правопорушенні, а саме те що він 07.07.2021 перебував у стані наркотичного сп`яніння на території військової частини (а.с.7).

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення, щодо ного за його відсутності, що надало суду можливість розглянути протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, скаргу подав 23.09.2021 р. з пропуском строку на апеляційне оскарження, більш ніж на один місяць, в заяві про поновлення строку не наводиться поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для його поновлення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 разом із доданими документами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна