Справа № 163/2851/21 Провадження №33/802/123/22 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду від 09 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 604 (п`ятнадцять тисяч шістсот чотири) гривні з конфіскацією в дохід держави вживаного двигуна до автомобіля "Рено" вартістю 15 604 гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 06 листопада 2021 з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Фольксваген", номер кузова НОМЕР_1 , який увозився як товар в режимі імпорту, у власній митній декларації жодних товарів не вказав, не задекларувавши за встановленою формою вживаного двигуна до автомобіля "Рено" вартістю 15 604 гривні, що знаходився в багажному відділенні автомобіля і був виявлений під час митного контролю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що накладене судом стягнення не відповідає характеру і тяжкості вчиненого ним правопорушення, а тому є безпідставним. Посилається на порушення судом принципу змагальності та неврахування малозначності вчиненого правопорушення, того, що він вперше притягаються до відповідальності, тяжких наслідків не настало. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та звільнити його від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляції не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.472 МК України є вірною.

Посилання апелянта на те, що він своїми діями, не завдав державі значної шкоди, до уваги судом не приймається, оскільки не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення та не може вплинути на призначене судом безальтернативне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому правильно прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 безальтернативного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару повністю відповідає санкції ст.472 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що накладене на адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару є надто суворим, не є обставиною, яка слугувала б підставою для скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

Таким чином, апеляційний суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді місцевого суду та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 09 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок