Справа № 163/2438/21 Провадження №33/802/120/22 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ст.471 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.,

з участю

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лавренюка Б.О.,

представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Волинської митниці Держмитслужби Гузь А. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , за ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнанно винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Тимчасово вилучені за цим протоколом музичні інструменти: скрипку у футлярі та смичок повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона прямуючи 03.09.2021 року в якості пасажира з України в Республіку Польща через митний пост "Устилуг" Волинської митниці автомобіля "Хонда Акорд", номерний знак НОМЕР_2 , порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи музичний інструмент - скрипку у футлярі та смичок без Свідоцтва на право вивезення (тимчасове вивезення) культурних цінностей, загальною вартістю 33780,88 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, начальник Волинської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накласти стягнення в межах санкції цієї норми Закону, тобто із застосуванням конфіскації вилучених музичних інструментів: скрипку у футлярі та смичок, які відносяться до культурних цінностей. Зазначає про те, що відповідно до чинного законодавства, дані музичні інструменти не можуть бути повернуті ОСОБА_1 , а конфіскованими, оскільки вона вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, і її винність повністю доводиться матеріалами справи.

На адресу Волинського апеляційного суду від захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лавренюка Б.О. 20.01.2022 року надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу. Вважає апеляційну скаргу необгрунтованою, а постанову суду першої інстанції законною та мотивованою. Просив постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши представника митного органу Пікалюка М.С., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній; захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лавренюка Б.О., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення через її безпідставність, а судове рішення - без змін як цілком обґрунтоване та законне, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, що по суті в апеляції і не оскаржується.

За таких обставин, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України є вірною.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно ч.2 Постанови Кабінету міністрів України від 21.05.2012 № 448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів з них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження», вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

Відповідно до висновку державної експертизи від 20.09.2021 року, вилучені за протоколом про порушення митних правил музичні інструменти є предметами старовини але не мають значного історичного, художнього, наукового або іншого культурного значення і не можуть бути занесеними до Державного реєстру національного культурного надбання.

Згідно ч.8 додатку 1 до п.1.5 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінносте та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України за №258 від 22.04.2002 (далі - Інструкція), при вивезенні музичних інструментів за наявності одного з документів: фабричного паспорта, торгової квитанції, чека, ярлика на інструменті тощо, виготовлених після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні інструменти фабричного виробництва, дозвіл Державної служби контролю не потрібен.

Установлено, що тимчасово вилучені за цим протоколом музичні інструменти виготовлені: скрипка у 1920-1930 роках, смичок - в І половині ХХ століття.

За таких обставин, виготовлення музичних інструментів до 1950 року включно зобов`язували особу мати дозвіл Державної служби контролю на право вивезення та письмово задекларувати в повному обсязі такі товари, що ОСОБА_1 зроблено не було, відповідного дозволу також не мала.

Згідно пояснень наданих захисником ОСОБА_1 - Лавренюком Ю.О. в апеляційному суді, що дані музичні інструменти ОСОБА_1 подарувала її бабуся, і фактично скрипка є її єдиним джерелом доходу, як професійного музиканта та викладача класу скрипки. Дані музичні інструменти перевозила у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до іншої країни. Умислу ОСОБА_1 на вчинення протиправного діяння не мала, як і не мала на меті порушити встановлений законодавством України порядок перетину державного кордону.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних норм закону дотримався в повній мірі.

Судом встановлено, що предметом переміщення через митний кордон України були музичні інструменти.

Санкцією ст.471 МК України передбачено накладення стягнення в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

В суді першої інстанції було підтверджено законність походження музичних інструментів, про що свідчать визнавальні пояснення ОСОБА_1 під час складення протоколу, те, що вона є професійним музикантом та вилучена скрипка є її робочим інструментом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі, з огляду на законність походження музичних інструментів, прийшов до правильного висновку, що застосування конфіскації музичних інструментів, яка передбачена санкцією ст.471 МК України, як додаткове стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке додаткове стягнення не є пропорційним та не відповідає характеру вчиненого правопорушення, а також особі правопорушника, яка вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, визнала свою винуватість у встановленому судом порушенні, має на утриманні батьків пенсіонерів (батько - по інвалідності, матір - за віком), щиро кається у вчиненому та буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що накладення стягнення з конфіскацією музичних інструментів, передбаченого санкцією ст.471 МК України, поставить правопорушника в ще гірше становище.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.284, 294 КпАП України, ст.528 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу начальника Волинської митниці Держмитслужби Гузь А. залишити без задоволення.

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 02 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.