Справа № 349/1776/21
Провадження № 33/4808/102/22
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Барлецького Андрія Степановича, потерпілого ОСОБА_2 та його представника - захисника Камінського Ігоря Петровича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Барлецького Андрія Степановича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та стягненням судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник Барлецький А.С. просить постанову суду як незаконну скасувати та прийняти нове рішення. Вважає, що суд належним чином не провів оцінку доказам, оскільки ОСОБА_3 повністю закінчив маневр на момент вчинення і зіткнення з автомобілем Rover 75, і знаходився на своїй смузі руху, рухаючись на малій швидкості руху в бік м. Рогатин, на відміну від того, як ОСОБА_4 , вчиняючи обгін в населеному пункті на високій швидкості та перетинаючи лінію 1.1 ПДР України, вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_2 вчинив незаконний обгін, перетинаючи суцільну лінію і, перевищивши швидкість на 40-50 км., зокрема рухаючись зі швидкістю 63 км/год, вчинив адміністративне правопорушення. В обґрунтування винуватості саме ОСОБА_2 у вчиненій ДТП, апелянт посилається на те, що з відеозапису не вбачається гальмівного шляху автомобіля останнього, а рапорт працівника поліції, на думку апелянта, не є доказом у справі, що прямо зазначено в постанові ВСУ від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16а.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 21.11.2021 року о 14.45 год., керуючи автомобілем Peugeot Expert, номерний знак НОМЕР_1 , та виїхавши з узбіччя дороги поблизу будинку по вул. Львівській, 9а, в с. Фрага Рогатинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не надав перевагу в русі автомобілю Rover 75, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по автодорозі Н09, та зіткнувся з ним, чим порушив п. 10.2 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судове засідання з`явились: особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбаченні ст. 268 КУпАП, його захисник Барлецький А.С., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП; потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 269 КУпАП, та його представник Камінський І.П., якому роз`ясненні права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисник Барлецький А.С. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, оскільки винуватцем у вказаній ДТП вважають водія ОСОБА_2 ;

- потерпілий ОСОБА_2 та його представник Камінський І.П. просили рішення суду залишити без змін, оскільки, на їх думку, саме водій ОСОБА_1 не надав переваги в русі, виїжджаючи з двору.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи, зміст відеоматеріалів, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, постанову суду залишити без змін, виходячи з наступного.

З пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №499586 від 21.11.2021 року (а.п. 2), вбачається, що йому у вину ставить порушення п. 10.2 ПДР України з правовою кваліфікацією його дій за ст. 124 КУпАП.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Так, згідно п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Крім того, ПДР регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки.

Суддя суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499586 від 21.11.2021 року; схему місця ДТП; фотознімки транспортних засобів після ДТП; відеозапис з місця ДТП; пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; рапорт помічника оперативного чергового відділення поліції №4, а також на постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з перетином ним лінії 1.1 (а.п. 2-9, 23).

Вважаю, що суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду першої інстанції, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, перевірялись як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, й доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 знаходяться в причино - наслідковому зв`язку з настанням ДТП та наслідками що настали.

В протоколі про адміністративне правопорушення містяться пояснення ОСОБА_1 наступного змісту: «під час ДТП не проводилось заміру гальмівного шляху, при ударі я знаходився машиною на правій стороні приблизно 30 метрів від виїзду з подвір`я, автомобіль Rover 75 рухався з великою швидкістю, мій автомобіль рухався по правій стороні в напрямку м. Рогатин, коли відбулось зіткнення, схеми ДТП я не бачив» (а.п. 2).

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не бачив схеми ДТП спростовуються його особистим підписам в графі «із схемою ознайомлений» (а.п. 5).

Вважаю, що вказана, схема місця ДТП складена відповідно до вимог законодавства, на ній зафіксовані всі дані ДТП, зокрема розташування автомобілів на місці пригоди, напрямок їх руху до ДТП, місце зіткнення транспортних засобів, також зафіксовані механічні пошкодження автомобілів. Ставити під сумнів достовірність зазначених в ній даних підстав немає.

Пошкодження, які зазначені у схемі пригоди також підтверджуються фотокартками, які наявні в матеріалах справи (а.п. 7-9).

Крім того, як водій ОСОБА_1 , так й водій ОСОБА_2 , були ознайомлені зі змістом схеми місця ДТП, й жодних зауважень не висловили.

Як вбачається, в суді першої інстанції ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, й пояснив, що виїжджаючи з узбіччя на головну дорогу, впевнився, що не створює перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, та розпочав рух в напрямку м. Рогатина, й вже коли він завершив цей маневр та проїхав близько 30 метрів, в праве заднє колесо його автомобіля в`їхав автомобіль Rover 75 під керуванням ОСОБА_2 , й не заперечував своєї винуватості за порушення правила дорожнього руху в частині перетину суцільної смуги руху, за яке його було притягнуто до відповідальності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вказані пояснення, додавши, що він повністю закінчив маневр на момент вчинення і зіткнення з автомобілем Rover 75, і знаходився на своїй смузі руху, рухаючись на малій швидкості руху на відміну від ОСОБА_4 , який вчинив незаконний обгін, перетинаючи суцільну смугу з перевищенням швидкості руху, а саме рухаючись в населеному пункті на швидкості 63км/год, що й слугувало причиною ДТП, додавши, що з відеозапису не вбачається гальмівного шляху автомобіля останнього.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 , підтримав надані ним пояснення в суді першої інстанції, стверджував, що саме у зв`язку із тим, що водій ОСОБА_1 різко виїхав на дорогу й перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, виїхавши на смугу його руху, відбулось зіткнення. Наголошує на тому, що він застосував екстрене гальмування.

З метою перевірки пояснень учасників ДТП та доводів апеляційної скарги досліджено відеозапис, який надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати дії кожного із учасників дорожнього руху, які причетні до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, зі змісту обґрунтувань доводів в апеляційній скарзі та пояснень наданих ОСОБА_1 вбачається, що він вважає винним у вчиненні адміністративного правопорушення водія ОСОБА_2 , який, на його думку, порушив вимоги ПДР України, що стало причиною ДТП, проте вказані доводи спростовуються сукупністю доказів, досліджених під час апеляційного розгляду.

Пояснення потерпілого ОСОБА_2 є логічними та послідовними, які підтверджуються схемою місця ДТП, відеозаписом з місця події та фотографіями.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники руху виконують ці правила.

З урахуванням досліджених доказів, вважаю, що ДТП сталося внаслідок недотримання водієм ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України, оскільки останній при виїзді з двору (виїзд з двору будинку 9 «а» по вул. Львівська в с. Фрага) не надав переваги в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , що рухався по автодорозі Н09, а тому між його діями та наслідками у вигляді ДТП є прямий причинний зв`язок.

За змістом ст.ст. 7, 254, 279, КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а тому посилання сторони захисту на те, що з відеозапису не вбачається гальмівного шляху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , як на підставу перевищення ним допустимої швидкості руху, й наявність в його діях порушень ПДР України, не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні.

Наявність або відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень ПДР України, не спростовує наявність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 10.2 ПДР України.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені обставини справи, не заслуговують на увагу, оскільки наявні докази у провадженні були предметом дослідження судом першої інстанції, яким суд надав належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, саме за порушення ним п. 10.2 ПДР України.

Щодо доводів сторони захисту про те, що рапорт працівника поліції не є доказом у справі, що прямо зазначено в постанові ВСУ від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16а, то таке не впливає на правильність висновків суду.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляції, вважаю, що викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Барлецького Андрія Степановича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло