Номер провадження: 33/813/216/22
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання - Янковській Ю.Л.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2021 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 % вартості товару, а саме 885977 гривень 11 копійок з конфіскацією товарів. Вилучено відповідно до протоколу № 1294/50000/21 від 13.07.2021 року мононитки синтетичні зі штучного поліетилену, загальною вагою 6000 кг., рукоятки пластикові для виробництва малярних пензлів, загальною вагою 4219 кг - конфіскувати. Стягнути з ОСОБА_1 відповідно до ст. 520 МК України на користь Одеської митниці ДФС витрати за зберігання товару з 23.07.2021 року по 18.11.2021 року у сумі 114483 гривні 60 копійок та вартість судового збору на користь держави у розмірі 454 гривні (а.с. 108-109).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувану постанову вважає невмотивованою, винесеною із порушенням норм митного законодавства України, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України. Крім того, апелянт також зазначав, що в матеріалах справи відсутні підтвердження належного проведення процесуальної дії у вигляді витребування оригіналу експортної декларації країни відправлення № 01682185, оскільки відсутня інформація щодо офіційних звернень у встановленому порядку посадової особи митного органу до митних служб Китаю (країни відправлення товару) та відповідно надання останніми витребуваного документу (а.с. 110-119).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року було поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 25 січня 2022 року (а.с. 122-123).

В судове засідання з`явився представник митниці - Білобородова Наталя Олександрівна, просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, взявши до уваги пояснення представника митної служби, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митна декларація типу «ІМ40ДЕ» за № UA500080/2021/200286 надана ОСОБА_1 містить недостовірну інформацію стосовно вартості товару, котрий переміщується через митний кордон, адже відповідно до експортної декларації країни відправлення № 1294/50000/21 від 31.07.2021 року надісланої до Одеської митниці від Офісу великих платників податків ДФС, вартість товару в цілому становить 32464, 79 доларів США, що значно перевищує вартість зазначену в декларації, наданої ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморськ-порт» Одеської митниці директором ТОВ «Помпей Груп» ОСОБА_1 подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» за №UA500080/2021/200286.

Разом з митною декларацією в якості підстави для переміщення та митного оформлення подано наступні документи: інвойс №МР0513/21 від 13.05.2021 року, CMR №3856 від 05.07.2021 року, зовнішньоекономічний контракт №10/06 від 10.06.2021 року, коносамент №SZLSEC210415453 від 13.05.2021 року, наряд №364 від 01.07.2021 року, акт фізичного огляду від 06.07.2021 року.

Згідно з пунктом 5.2 Контракту № 10/06 від 10 червня 2021 року, укладеним між ТОВ « Помпей Груп» та «Mellary s.r.o.» на кожну партію товару продавець зобов`язується надати відповідні супровідні документи, а саме оригінал інвойсу та товаротранспортну накладну чи телекс-реліз (морський коносамент).

Згідно інвойсу № МР0513/21 від 13 травня 2021 року, наявного в матеріалах справи, вартість товару складала: мононитка синтетична - вагою нетто 6000 кг., вартістю 5820 доларів США; рукоятка пластикова - вагою нетто 4219 кг., вартістю 7020,77 доларів США, загальною вартістю 13540,77 доларів США.

Відповідно до митної декларації та товаросупровідних документів з Китаю від відправника компанії «Henan Oriental Dragonbrush Co. Ltd» на адресу ТОВ «Помпей Груп» у контейнері MEDU1873856 переміщувався товар «Мононитки синтетичні зі штучного поліетилену», вагою нетто 6000 кг., вартістю 5820 доларів США, товар «Рукоятки пластикові для виробництва малярних пензлів», вагою нетто 4219 кг., вартістю 7020,77 доларів США, загальна вартість товарів, заявлених в декларації, становила 13540,77 доларів США.

Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон, зокрема, митна декларація, коносамент, ліцензія, товаросупровідні документи тощо.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 в свою чергу було надано до митного органу всі необхідні та законодавчо закріплені документи для переміщення відповідного товару через митний кордон, а саме - митну декларацію в якості підстави для переміщення та митного оформлення, та наступні документи: інвойс №МР0513/21 від 13.05.2021 року, CMR №3856 від 05.07.2021 року, зовнішньоекономічний контракт №10/06 від 10.06.2021 року, коносамент №SZLSEC210415453 від 13.05.2021 року, наряд №364 від 01.07.2021 року, акт фізичного огляду від 06.07.2021 року. Вказані документи, котрі містять інформацію щодо товару, який буде переміщуватися через митний кордон та його вартості, були надані ОСОБА_1 , як директору ТОВ «Помпей Груп», безпосередньо продавцем відповідних товарів, у відповідності до пункту 5.2 Контракту № 10/06 від 10 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «Помпей Груп» та «Mellary s.r.o.», а саме в даному випадку - компанією «Mellary s.r.o.». Оскільки ОСОБА_1 звернувся до Одеської митниці з вищезазначеними документами, наданими йому продавцем відповідних товарів, а тому, в свою чергу, не мав умислу на подання неправдивої інформації, що стосується вартості товару, тобто в даному випадку відсутня необхідна умова для притягнення останнього до відповідальності за вказаною статтею КУпАП, а саме відсутність умислу в діях.

07 липня 2021 року до Одеської митниці надійшов лист Офісу великих платників податків ДФС №628/9/28-97-04-05-01 від 05 липня 2021 року щодо можливого переміщення через митний кордон України з порушенням митного законодавства товарів, які надійшли з Китаю на адресу ТОВ «Помпей Груп» у контейнері MEDU1873856, до якого додано оригінал експортної декларації країни відправлення №01682185, за якою вартість товару «мононитки синтетичні, рукоятки пластикові», склала 32464,79 доларів США. Разом з тим, до відповідного листа було долучено в якості додатків переклад зазначеної експортної декларації країни відправлення №01682185, котрий був здійснений перекладачем ОСОБА_2 , (згідно інформації, наявної в листі). Тобто основною та, в свою чергу, єдиною підставою для складення відповідного протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , став переведений на українську мову нібито оригінал декларації країни відправлення №01682185, здійснений перекладачем - Терзі В.В., будь-які відомості стосовно якої відсутні в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах також відсутні відомості щодо здійснення державною митною службою України дій спрямованих на перевірку наданої інформації щодо переміщення відповідних товарів ОСОБА_1 через митний кордон, а саме - наприклад здійснення офіційного перекладу вищезазначеної митної декларації, з метою перевірки відповідності інформації наведеної в листі Офісу великих платників податків ДФС. Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги вищевказане та в результаті передчасно винесено постанову щодо наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

В матеріалах справи наявна експортна декларація № 01682185, яка складена на китайській мові, однак митним органом не було надано до суду офіційного перекладу експортної митної декларації, як підтвердження відповідності інформації заявленої Офісом великих платників податків та судом першої інстанції, в свою чергу, не враховано відсутність такої в матеріалах справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що протокол про порушення митних правил № 1294/50000/21 було складено передчасно.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2021 року - скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк