Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кучеренко В.О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Андрейчука О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/795/21, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучеренка В.О. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №295316 від 04.08.2021 та постанови судді від 02.11.2021 вбачається, що 04.08.2021 о 17 год. 17 хв. в м. Ужгороді, на перехресті вулиця О. Кобилянської-Верещагіна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-Дейво Ланос» н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись , що це буде безпечно, здійснив обгін на перехресті транспортного засобу автомобіля «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.14.2«б», 14.6«а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кучеренко В.О. просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2021 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На думку захисника постанова суду є необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Захисник стверджує, що ОСОБА_1 рухався по головній дорозі з дотриманням ПДР України, в той час, як водій ОСОБА_2 виїжджаючи з парковки продовжив рух навперейми в бік вулиці Верещагіна, при цьому незважаючи на транспортний засіб ОСОБА_1 , що рухався у попутному напрямку. Зазначає, що ОСОБА_1 розраховував, що водій ОСОБА_2 буде рухатись з дотримання Правил дорожнього руху України і надасть йому перевагу у русі, та в момент коли ОСОБА_1 намагався здійснити об`їзд потерпілого, той продовжив рух,

-2-

внаслідок чого відбулося зіткнення. Вважає, що водій ОСОБА_2 рухався з порушенням вимог п.п.10.1,10.2,10.3,10.4 Правил дорожнього руху України. На думку захисника, характер та локалізація механічних ушкоджень транспортних засобів вказують на очевидну винувать саме водія ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, які стали наслідком зіткнення. Захисник зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції заявляв клопотання про призначення експертизи та допит свідка ОСОБА_4 , який був очевидцем ДТТ, однак дані клопотання були проігноровані судом. Наведені обставини вплинули на встановлення обставин у справі та об`єктивність прийнятого рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кучеренка В.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Андрейчука О.М., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, оглянувши відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксовано обставини ДТП, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвокат Кучеренка В.О. не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 04.08.2021 о 17 год. 17 хв. в м. Ужгороді, на перехресті вулиць О.Кобилянської-Верещагіна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-Дейво Ланос» н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив обгін на перехресті транспортного засобу «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.14.2 «б», 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідальність за яке передбачено ст.124КУпАП.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції наступними доказами.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295316 від 04.08.2021 вбачається, що водій ОСОБА_1 в м. Ужгород, на перехресті вулиць О.Кобилянської-Верещагіна, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-Дейво Ланос» н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що це буде безпечно здійснив обгін транспортного засобу «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.1).

Викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця ДТП (а. с. 3).

-3-

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що їхав по вул. О. Кобилянської та побачив, як з парковки з правої сторони виїхав автомобіль «Вольксваген», який, не помічаючи його почав повертати ліворуч та зачепив задню частину бампера його транспортного засобу (а.с.5).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказував, що він був припаркований з правого боку головної дороги по вул. О. Кобилянської, увімкнувши лівий покажчик повороту, виїхав на головну дорогу, проїхав до перехрестя вулиць О.Кобилянської-Верещагіна, маючи намір здійснити поворот ліворуч, знову, заздалегідь ввімкнув лівий покажчик повороту, однак водій автомобіля «ЗАЗ-Дейво Ланос», не дотримавшись правил обгону, здійснюючи обгін, зачепив його автомобіль з лівої сторони .

З долученого адвокатом Андрейчук О.М. відеозапису місця події вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ-Дейво Ланос» н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що це буде безпечно здійснив обгін автомобіля «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , на перехресті та допустив зіткнення з транспортним засобом «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.14.2 «б» Правил дорожнього руху України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Пунктом 14.6 «а» Правил дорожнього руху України встановлено, що на перехресті забороняється здійснювати обгін.

Отже, в порушення вимог водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив обгін на перехресті транспортного засобу, що здійснював поворот ліворуч.

Зважаючи на наведені докази по справі, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства та не спростовуються доводами наведеними в апеляційній скарзі та під час пояснень в суді апеляційної інстанції.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зокрема і ті, що зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958, а саме: «Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення».

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доведеним той факт, що дії ОСОБА_1 , перебувають у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, що, в свою чергу, стало підставою для визнання його винуватим у вчиненні даної ДТП та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

-4-

При оцінці зібраних по справі доказів апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а тому доводи захисника Кучеренка В.О. в апеляційній скарзі про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

Апеляційний суд оглянув відеозапис із камери відеоспостереження, з якого вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось тоді, коли автомобіль «Вольксваген» під керуванням ОСОБА_2 знаходився на головній дорозі, проїжджаючи перехрестя вулиць, здійснював поворот ліворуч.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.

В рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Розташування автомобілів на дорозі, яке зафіксоване на схемі місця ДТП, характер та локалізація механічних пошкоджень, дозволяють апеляційному суду зробити висновок, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ-Дейво Ланос» н.з. НОМЕР_1 , не переконавшись, що це буде безпечно, здійснив обгін на перехресті транспортного засобу «Вольксваген» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Наведені вище докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, а саме з порушенням 14.2 «б», 14.6 «а».

Твердження захисника Кучеренка В.О., що саме інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 створив ОСОБА_1 перешкоду, виїхавши на смугу зустрічного руху, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи захисника Кучеренка В.О. про наявність саме в діях водія ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху України, які він вважає такими, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд враховує те, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах складеного щодо особи протоколу, у даному випадку ОСОБА_1 , а питання щодо дій водія ОСОБА_2 не є предметом розгляду даної справи, відносно якого протокол про порушення ним правил дорожнього руху України уповноваженим органом поліції не складався.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в постанові суду обставини вчинення ДТП не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи, перевіркою яких не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

-5-

Доводи апеляційної скарги про не призначення судово - автотехнічної експертизи, апеляційний суд відхиляє, оскільки проведення експертизи, про призначення якої клопотала сторона захисту, жодним чином не впливало на вирішення справи щодо ОСОБА_1 по суті, так як доводи сторони захисту зводяться лише до неповноти дослідження дій ОСОБА_2 , який у даній справі не являється особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Тому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігноровано клопотання адвоката Кучеренка В.О. про проведення автотехнічної експертизи, вважаючи таке рішення суду обґрунтованим.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, призначати експертизи тощо; те, що ОСОБА_1 та його захисником Кучеренком В.О. не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, в тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучеренка В.О. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2021 щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя