Справа № 353/15/22
Провадження № 3/353/68/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, гр. України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

30.12.2021 року поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Душинським А.Я. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 754356 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме про те, що він30.12.2021 року близько 15 год. 50 хв. по АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме ображав нецензурною лайкою, ображав, погрожував, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2

05.01.2022 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Лущак Н.І. для розгляду.

В судове засідання 11.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явився. 11.01.2021 року через канцелярію суду подав заперечення на адміністративний протокол від 30.12.2021 року (а.с. 11-12), в якому вказав, що винесений відносно нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є незаконним, безпідставним. Вказав, що він проживає по АДРЕСА_2 разом зі своєю дочкою ОСОБА_3 та мамою ОСОБА_4 . Його дочка ОСОБА_3 на протязі тривалого часу хворіє на важке генетичне захворювання хворобу Гентінгтона, яке призводить до атрофії кори головного мозку. Їй встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, яке пов`язане з порушенням загально-рухової функції організму. У зв`язку з цим дочка потребує постійного строннього догляду та поміщення до спеціалізованого закладу охорони здоров`я. В свою чергу, через важке генетичне захворювання, дочка поводить себе дуже агресивно та збуджено. Така поведінка дочки з кожним днем стає все виразнішою та агресивнішою. Вказані обставини призвели до того, що відповідно до рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.05.2019 року дочка розірвала шлюб зі своїм чоловіком. Двох малолітніх дітей, його онуків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням висновку органу опіки і піклування, було вирішено залишити проживати саме з батьком ОСОБА_7 .

Через небажання дочки проходити лікування в спеціалізованому закладі, вона вирішила викликати працівників поліції 30.12.2021 року, щоб за її словами, посадити його в тюрму, з тим щоб більше не повертатися до обговорення вказаного питання. Працівники поліції в повній мірі з`ясували наведені ним обставини, опитали його, його матір та дочку. Разом з тим, працівники поліції повідомили, що оскільки був виклик, то вони змушені скласти адміністративний протокол, не вдаючись в деталі, а всі пояснення він зможе надати суду. В той час, він неправомірних дій фізичного, психологічного чи екномічного характеру по відношенню до своєї дочки ОСОБА_3 30.12.2021 року не вчиняв. Відповідно, жодних об`єктивних доказів його вини за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в матеріалах справи немає і буи не може. Навпаки він зі своєю матір`ю дзійснює догляд за потерпілою, надають кошти на її лікування та реабілітацію. Формальний підхід працівників поліції до складання адміністративних матеріалів призвів до порушення його прав. Більше того, в порушення ст. 254 КУпАП, йому не було вручено копію самого протоколу про адміністративне правопорушення від 30.12.2021 року. Просив провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

25.01.2022 року на адресу суду від матері ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява (а.с. 27), в якій вона повідомила, що за станом здоров`я в судове засідання з`явитися не зможе, оскільки перебуває, як правило в лежачому стані. Пояснила, що її онука ОСОБА_8 на протязі тривалого часу хворіє на важке генетичне захворювання, яке пов`язане з порушенням загально-рухової функції організму, являється інвалідом другої групи. Церез це вона потребує постійного стороннього догляду та поміщення до спеціалізованого закладу охорони здоров`я. Періодично, родиною, вони збирають гроші на її лікування. Разом з тим, онука поводить себе дуже агресивно та збуджено, неодноразово застосовувала до неї фізичну силу, наносила тілесні ушкодження. Проте, враховуючи, що ОСОБА_8 являється її онукою та є важкохворою, вона ніколи не зверталася до поліції. Через небажання онуки проходити лікування в спеціалізованому закладі, вона вирішила викликати працівників поліції. Ії син ОСОБА_1 ніколи не застосовував до онуки фізичну силу. Навпаки, її син постійно працює в Республіці Польща з тим, щоб фінансово допомогти дочці, в тому числі на її лікування. 30.12.2021 року, коли приїхали працівники поліції, вони з сином дали з цього проводу детальні пояснення. Проте, працівники поліції безпідставно склали адміністративний протокол. Ствердила, що її син ОСОБА_1 неправомірних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до своєї дочки ОСОБА_3 30.12.2021 року не вчиняв і вчинити не міг, так як він навпаки допомагає їй, лежачій, хворій, та своїй дочці, яка не взмозі самостійно справляти свої потреби та потребує стороннього догляду, в тому числі не може самостійно харчуватися через сильний трем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. Повідомив, що більше жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

При розгляді справи ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав з підстав зазначених в письмових поясненнях.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 являється її батьком, на нього вона ходила скаржитись до старости села Грушка. Вона хвора, визнана особою з інвалідністю, однак батько час від часу б`є її, вчиняє відносно неї насильство.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 суду пояснила, що вона являється старостою с. Грушка Грушківського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. ОСОБА_3 30.12.2021 року приходила до неї зі скаргами на свого батька. Самого скандалу вона не бачила, викликала працівників поліції на прохання ОСОБА_3 .

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У відповідності зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідність до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, вбачається, що:

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

З аналізу норм вказаних Законів вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до обставин даної справи, може мати місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30.12.2021 року близько 15 год. 50 хв. по АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дочки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме ображав нецензурною лайкою, ображав, погрожував, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 , чим вчинив порушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.12.2021 року (а.с. 3), відповідно до якого 30.12.2021 року поліцейським СРПП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Душинським А.Я. прийнято усну заяву ОСОБА_4 , в якій вона повідомила, що 30.12.2021 року близько 15 год. 50 хв. виник словесний конфлікт між її сином ОСОБА_1 та внучкою ОСОБА_3 , яка має другу групу інвалідності. Її син ображав нецензурними словами, погрожував. Після цього вона сказала старості села Грушка, щоб вона викликала поліцію.

Однак із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що її син ОСОБА_1 неправомірних дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до своєї дочки ОСОБА_3 30.12.2021 року не вчиняв і вчинити не міг, працівників поліції вирішила викликати її онучка ОСОБА_3 .

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1568318, виписки із медичної кари амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3814, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 444 (а.с. 16-19), ОСОБА_3 хворіє, періодично проходить лікування з приводу хвороби Гентінгтона з вираженим генералізованим хореїформним гіперкінезом, прогресуючий перебіг, з порушенням загально-рухової функції та ходи, зниженням когнітивно-мнестичних функцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, досліджені в судовому засіданні матеріали не містять доказів, поза розумним сумнівом, щодо причетності ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , однак в графі «потерпілий» вказано ОСОБА_3 .

Відповідальним за правильність складення протоколу, так само як і за долучення до протоколу доказів вини особи (зокрема, надання суду відомостей про свідків адміністративного правопорушення та долучення їх письмових пояснень до матеріалів справи), є особа, яка відповідно до КУпАП уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у даному випадку - працівник поліції. Суд у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не може змінювати суть правопорушення, викладену у протоколі, оскільки тягар доведення винуватості покладається на особу, яка здійснює функцію звинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Таким чином, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУпАП, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому, відповідно до змісту п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, то судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 283, 284, 287, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 (Чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. віднести на рахунок держави. На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяН. І. ЛУЩАК