ПОСТАНОВА

"24" січня 2022 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП,-
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 17.11.2021 приблизно о 07.20 за адресою: м. Харків, пров. Амурський, 1/3 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ I-VAN» р.н. НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення в режимі автомобільного таксі за маршрутом №10 «Станція метро «Академіка Барабашова» - вул. Амосова» у кількості 45 пасажирів, що на 23 особи перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив пп.8 п. 2-2 ПКМУ №1236 від 09.12.2020 та п.3.8 розділу 1 Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що не міг вигати пасажирів з салону транспортного засобу.
Захисник Шевцова Ю.В. просила провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, доходжу наступного:
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом
Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Положення ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, -
Так, п.п. 8 п.22 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» станом на 17.11.2021 забороняв здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.
Аналогічна заборона також визначалась п. 3.8 Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.
Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення цілком відповідає вищезазначеним пунктам ПКМУ та Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.
Як вбачається з реєстраційної картки транспортного засобу «ЗАЗ I-VAN» р.н. НОМЕР_1 , він має 22 місце для сидіння з водієм (а.с.3).
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
З відеозапису боді-камери вбачається, що на кінцевій зупинці з автобусу «ЗАЗ I-VAN» р.н. НОМЕР_1 виходить значна кількість пасажирів 48 осіб (а.с.4).
Відповідно до підпункту 4 пункту 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (к редакції постанови КМ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.
Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території м. Харкова, будучи суб`єктом відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, водій ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.
З урахуванням викладеного, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, дослідженими в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 №491894 від 17.11.2021, реєстраційною карткою транспортного засобу, рапортом інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП від 17.11.2021, відеозаписом боді-камери на DVD-R диску.
Таким чином, вважаю в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Заперечення захисника спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також наявними у справі матеріалами, дослідженими в їх сукупності, які є належними, допустимими, достатніми та цілком узгодженими між собою.
Оцінка суспільством небезпеки діянь, передбачених диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП, відображена у санкції зазначеної норми, якою визначений розмір штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваним мінімумів доходів громадян і н посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваним мінімумів доходів громадян.
З урахуванням суспільної небезпеки, правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, не можна вважати малозначним.
При накладенні стягнення суд, враховуючи обставини справи, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
У відповідності з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 44-3, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір",
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 грн.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: