Справа № 214/8979/21
3/214/443/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар Гливук М.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка народилася в м. Краснодон Луганської області, громадянку України, яка є фізичною особою-підприємцем, не заміжню, з вищою освітою, пенсіонерку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2021 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №859202 від 21 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 21 жовтня 2021 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, тобто суб`єктом господарювання, який проводить діяльність у сфері торгівельного обслуговування населення в магазині «Бричка» за адресою: пл. Горького, буд. 1, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, допустила не нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 метри, чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 (зі змінами від 25.10.2021) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, зазначені відомості, що не відповідають дійсності, а саме: вказано, що у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 метри. При цьому, інспектором при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було враховано, що вона як фізична особа-підприємець орендує частину площі підземного пішохідного переходу площею лише 17,3 кв.м. за вказаною адресою для розміщення магазину господарських товарів «Сундучёк», в якому нанесено відповідне маркування для перебування в черзі клієнтів та виконані всі вимоги щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Суд, проаналізувавши докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №1000-IX від 06 листопада 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ч. 2 ст.44-3, та викладено ч.1 цієї статті зі змінами та доповненнями в наступній редакції: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ».

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 року (в редакції від 25.10.2021), на усій території України з 19.12.2020 року по 31.12.2021 року встановлено карантин.

Зокрема, абз. 1 пп. 9 п.2-2 вказаної Постанови КМУ встановлено, що на період дії карантину забороняється на території регіонів, на яких установлений "зелений" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.44-3 КУпАП, з урахуванням бланкетної норми, визначає спеціального суб`єкта господарювання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу України, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.04.2021.

Судом досліджено договір оренди майна №01/08-2021 від 01 серпня 2021 року, зі змісту п.1.1, п. 21.1 якого слідує, що Орендодавець передає Орендареві, тобто ОСОБА_1 , за плату на певний строк у користування частину площі підземного пішохідного переходу площею 17,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для використання Орендарем ( ОСОБА_1 ) у підприємницькій діяльності, а саме для розміщення магазину господарських товарів « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Із наданих суду фотографій вбачається, що у вказаному магазині вже наявне маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше як 1,5 метри.

При цьому, до письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.10.2021 суд ставиться критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження, що вона як фізична особа-підприємець здійснює господарську діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, приймає пояснення ОСОБА_1 , надані нею в судовому засіданні, які узгоджуються з інформаціє, що міститься у договорі оренди майна №01/08-2021 від 01 серпня 2021 року, а також обставинами, зазначеними у її клопотанні про закриття провадження у справі та фотографіями до нього.

Крім того, на думку суду, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення або рапорт не можуть бути беззаперечними доказам вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки складені співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться їй в провину.

Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому. За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Отже, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №859202 від 21.10.2021р. оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення фізичної особи-підприємця до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.9, 35, 39, 40-1, 44-3, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Олексій ЄВТУШЕНКО