ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/212/22 Справа № 206/5095/21 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Довгаля С.М.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Довгаля С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29.10.2021 близько 16 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Довгаль С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та виклав недостовірні відомості про те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи поводив себе зухвало та був на підпитку, при цьому жодного факту неналежної поведінки ОСОБА_1 в судовому засіданні процесуально не фіксувалось;

- в протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, а саме те, у чому саме полягало вчинення насильства психологічного характеру, так як не зазначено яким чином нецензурна лайка могла завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілій , та в чому саме полягали погрози фізичною розправою;

- допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутні при складанні протоколу та очевидцями події, що мала місце близько 16:00 год. 29.10.2021 року ;

- пояснення ОСОБА_3 були написані потерпілою ОСОБА_2 ;

- допитані в суді першої інстанції працівники поліції надали пояснення, що не були очевидцями неправомірних дій ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 .

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, потерпіла ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суд не увідомила, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутність.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-3 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовою заявою ОСОБА_2 від 29.10.2021 у якій зазначено, що її син ОСОБА_1 29.10.2021року в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, в ході якої виражався в сторону потерпілої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, поводив себе зухвало; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в яких зазначено, що 29.10.2021року близько 16.00 год., знаходячись вдома, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, почав ображати потерпілу вкрай нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а саме порізати її ножем; поясненнями свідка ОСОБА_3 в суді першої інстанції про те, що 29.10.2021 до неї звернулась її сусідка ОСОБА_2 в стані сильного емоційного хвилювання, оскільки її син ОСОБА_1 в нетверезому стані вчинив сварку та погрожував їй фізичною розправою; вона викликала поліцію і коли поліція приїхала разом з ними зайшла до квартири, в якій перебував ОСОБА_1 , того ж дня, близько 22:00 год. він повернувся і почав вибивати двері та вікна квартири, кричав і погрожував своїй матері.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення ОСОБА_3 були написані потерпілою ОСОБА_2 , не свідчать про їх недостовірність, оскільки під час допиту в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердила те, що була присутня при складанні пояснень, погоджується з ними, що засвідчила своїм підписом, в суді першої інстанції надала аналогічні пояснення.

Письмові пояснення ОСОБА_3 долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та разом з ним надійшли до суду першої інстанції на розгляд, а тому не зазначення у протоколі про свідка не вказує на недостовірність показів свідка ОСОБА_3 , які узгоджуються з показами потерпілої. Надання цих письмових пояснень до суду органом поліції спростовує доводи захисника щодо підтримання судом обвинувачення.

Також вказана позиція сторони захисту спростовується тим, що потерпіла ОСОБА_2 надавала письмові матеріали, пояснення свідків, заявляла клопотання, що є її законним правом відповідно до ст. 269 КУпАП, а тому розгляд її клопотань та долучення доказів згідно із ст. 251 КУпАП, не свідчить про перевищення повноважень суддею та його упередженість.

Покази потерпілої підтверджуються показами свідків, допитаних судом першої інстанції, які хоча і не були очевидцями події, але підтвердили перебування потерпілої у стані сильного емоційного хвилювання, вказавши на поведінку ОСОБА_1 після події, а тому судом обґрунтовано взято до уваги покази потерпілої.

Суд першої інстанції хоча і послався на практику Європейського суду з прав людини щодо системного характеру насильницьких дій протягом багатьох років, та обставини на які посилалися свідки щодо систематичного характеру діянь ОСОБА_1 , однак відповідно до постанови суду при накладенні стягнення ці обставини не були враховані та встановленні, як такі, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, а тому суд наклав адміністративне стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП, врахувавши особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, та те, що він офіційно не працевлаштований, а тому вказані обставини не є такими, що вплинули на призначене стягнення, що не є найбільш суворим у межах санкції ч. 1 ст . 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення та те, у чому саме полягає значення терміну нецензурна лайка не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за № 2229-VIII психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, диспозиція ст. 173-2 КУпАП не містить вичерпний перелік діянь, що полягають у вчиненні домашнього насильства, оскільки законодавець посилається на вчинення будь-яких діянь і вживає термін тощо, тому судом обґрунтовано взято до уваги викладені в протоколі обставини як вчинення домашнього насильства, яке мало психологічний характер, та яким могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Разом з тим те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лексикою підтверджується матеріалами справи, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_3 , поясненнями потерпілої та свідка в суді першої інстанції, та поясненнями ОСОБА_5 , наданими під час апеляційного перегляду, який підтвердив, що між ним та його матір`ю 29.10.2021 року відбулася сварка та конфлікт.

Посилання захисника на відсутність цензури, у зв`язку з чим він вважає безпідставним застосування поняття нецензурна лексика, не є підставою для визнання дій особи, яка вчиняє нецензурну лайку, - правомірними, оскільки законодавець, зокрема, у ст. 173 КУпАП, вживає термін нецензурна лайка Використання нецензурних слів виявляє грубе, образливе ставлення до оточуючих.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, містить виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Не заслуговують на увагу посилання захисника про те, що відповідно до ст. 38 КУпАП закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, так як з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - 29.10.2021 року, а суд першої інстанції розглянув справу та прийняв відповідне рішення 24.12.2021 року, тобто до спливу тримісячного терміну, встановленого для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Разом з тим , твердження апеляційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції необґрунтовано послався на те, що під час розгляду справи ОСОБА_1 був на підпитку заслуговують на увагу, оскільки підтвердження цьому матеріали провадження не містять, при цьому відповідно до постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 178 КУпАП щодо ОСОБА_1 за подію, що мала місце 30.11.2021 року за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична, 1-А, в приміщенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська , - закрито, у зв`язку в відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також судом першої інстанції не було враховано, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, та відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір він, як учасник бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється від сплати судового збору, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Довгаля С.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП змінити, виключити посилання в постанові суду на перебування ОСОБА_1 в судовому засіданні напідпитку та у стані алкогольного сп`яніння, та про стягнення судового збору, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, в решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко