ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6424/21 Головуючий суддя І інстанції Шарко О.П.
Апеляційне провадження № 33/818/35/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.9 ст.121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Гребінника Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Гребінника Р.О. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.9 ст.121 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого передбаченою ч.2 ст.121 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 19.09.2021 року, приблизно о 09 год 10 хв. в районі будинку 242 по Салтівському Шосе, у м. Харкові, керував транспортним засобом « DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року. Згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 11.10.2019 року громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передано керування транспортним засобом особі - ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимогист. 380 Митного кодексу Українитаст.ст.16, 31 Закону України «Про дорожній рух».

В своїй апеляційній скарзі захисник Гребінник Р.О. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.9 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його підзахисний є громадянином іншої держави та не володіє українською мовою і не отримував освіту на території України, але йому не було роз`яснено право на перекладача під час складання адміністративних матеріалів. Зазначає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду в суді першої інстанції. Матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.121 КУпАП. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково було притягнуто його підзахисного за ч.2 ст.121 КУпАП, яке йому не було інкриміноване.

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 , якому направлялися на адресу його місця мешкання, які містяться в матеріалах справи, судові повістки про місце, дату та час апеляційного розгляду, не з`явився.

Захисник Гребінник Р.О. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції повідомив, що з ОСОБА_1 узгоджена процесуальна позиція щодо поданої апеляційної скарги та просив провадити апеляційний розгляд без участі його підзахисного.

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме захисник Гребінник Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

За таких обставин, враховуючи думку захисника Гребінника Р.О., апеляційний суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 , який без поважних причин не прибув в судове засідання, з урахуванням доводів та вимоги, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Гребінника Р.О., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення поданої апеляційної скарги, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржувану постанову суду першої інстанції в межах апеляційних доводів поданої апеляційного скарги захисника Гребінника Р.О., апеляційний суд звертає увагу на слушність апеляційних доводів захисника в частині неправильної кваліфікації дій особи правопорушника та неправильного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, що обумовлює часткове задоволення поданої апеляційної скарги, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Зокрема, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 302765 від 19 вересня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 зафіксовано адміністративне правопорушення, що передбачено ч.9 ст.121 КУпАП, з зазначенням відповідних фактичних обставин вчинення цього правопорушення (а.с.1).

Натомість резолютивна частина постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року, що оскаржується, не містить рішення щодо визнання особи винною у вчинення певного адміністративного правопорушення, однак в ньому вказано про про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, з накладенням на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. та з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому належить врахувати, що санкція ч.2 ст.121 КУпАП передбачає максимальний вид стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680, 00 грн., та інших додаткових покарань законодавцем взагалі не передбачено.

Разом з цим, вступна частина оскаржуваного судового рішення містить посилання на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а саме за ч.9 ст.121 КУпАП.

Більш того, мотивувальна частина постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року не містить підстав та висновків суду щодо перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.9 ст.121 КУпАП на ч.2 ст.121 КУпАП.

На вказані порушення, що допущені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, слушно вказує захисник в своїх апеляційних доводах.

При цьому належить врахувати, що на час апеляційного розгляду матеріали цієї справи не містять судових рішень щодо виправлення описок і помилок, допущених у резолютивній частині постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року стосовно ОСОБА_1 . Відповідних рішень не містить і офіційний сайт Єдиного реєстру судовий рішень, який є в загальному доступі.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитися з апеляційними доводами захисника Гребінника Р.О. про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.121 КУпАП, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про те, що ОСОБА_1 , 19.09.2021 року керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , та порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу Українитаст.ст.16, 31 Закону України «Про дорожній рух», чим повторно протягом року скоїв правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 121 КУпАП.

Відповідно ч. 5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД ,можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам..

Відповідно абз. 5 п. б ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Згідно ч. 3-5 ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

За невиконання вищевказаних норм передбачена відповідальність за ч. 8 ст. 121 КУпАП, а саме: Керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частиною 9 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до положень ч.9 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною восьмою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 121 КУпАП, підтверджується відомостями наступних доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19 вересня 2021 року (а.с.1); копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 28.04.2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.5); витязі з ІПНН (а.с.6); довідці інспектора роти 5 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Домрін С. (а.с.7); відеозапису подій правопорушення (а.с.4).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19.09.2021 року, ОСОБА_1 , 19.09.2021 року, приблизно о 09 год 10 хв. в районі будинку 242 по Салтівському Шосе, у м. Харкові, керував транспортним засобом « DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України: порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до 1 року. Згідно бази ІПНП транспортний засіб ввезено 11.10.2019 року громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передано керування транспортним засобом особі - ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу України та ст.ст.16, 31 Закону України «Про дорожній рух». Протягом року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП (а.с.1).

Факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП підтверджується відомостями копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серії ДП18 № 537160 від 28.04.2021 року (арк. 5).

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження ОСОБА_1 чи його захисником постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серії ДП18 № 537160 від 28.04.2021 року. Цих відомостей не надано захисником і під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року.

Тобто, працівниками поліції було складено протокол від 19.09.2021 року стосовно ОСОБА_1 , який протягом року вже був притягнутий до відповідальності за ч.8 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд критично оцінює і не приймає до уваги апеляційні доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення за ч.9 ст. 121 КУпАП.

Належить також врахувати, що будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19.09.2021 року, ОСОБА_1 ані в протоколі, ані в окремих поясненнях не зазначив.

Незважаючи на незгоду апелянта з діями працівників поліції, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19.09.2021 року складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, такі дії ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП, крім відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19.09.2021 року та постанови серії ДП18 № 537160 від 28.04.2021 року, також підтверджується:

- відомостями витягу з ІПНП про надання інформації, відповідно до якого автомобіль «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Республіка Польща, був ввезений на територію України 11/10/2019, митний пост «Магістральний», пункт пропуску: «Гоптівка-Нехотєєвка» вид: тимчасове ввезення до 1 року, громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6);

- відомостями довідки згідно облікової бази ІПНП, за якою 28.04.2021 року у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 537160, за частиною 8 статті 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень (а.с.7);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейським встановлено особу водія, ОСОБА_1 роз`яснені на підстави складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302765 від 19.09.2021 року (арк.4);

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник Гребінник Р.О. не заперечував, що ОСОБА_1 , 19.09.2021 року, приблизно о 09 год 10 хв. в районі будинку 242 по Салтівському Шосе, у м. Харкові, керував транспортним засобом « DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також не надав відомостей про скасування постанови серії ДП18 № 537160 від 28.04.2021 року, якою притягнуто його підзахисного за ч.8 ст.121 КУпАП

Вказані обставини, з урахуванням досліджених судом апеляційної інстанції вищенаведених доказів, свідчать про необхідність застосування норм ст.294 КУпАП, внаслідок неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувана постанова судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 року, якою неправильно кваліфіковано та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, підлягає скасування з прийняттям нової постанови, якою належить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.121 КУпАП, а саме за повторне протягом року порушення останнім вимог ст. 380 МК України та ст.ст.16, 31 Закону України «Про дорожній рух».

Разом з цим, внаслідок необхідності скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з невірною кваліфікацію судом першої інстанції дій ОСОБА_1 та неправильного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості накласти стягнення на ОСОБА_1 , оскільки станом на 26.01.2021 року з дня вчинення правопорушення - 19.09.2021 року збіг тримісячний строк, передбачений ст.38 КУпАП, який обмежує термін накладення на винну особу адміністративного стягнення. В такому випадку, законодавець передбачає за необхідне закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, що унеможливлює накладення стягнення на винну особу.

Вказані обставини обумовлюють часткове задоволення поданої апеляційної скарги захисника Гребінника Р.О., поданої в інтересах ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гребінника Р.О. задовольнити частково.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.121 КУпАП, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч.9 ст.121 КУпАП - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков