ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/209/22 Справа № 192/1836/21 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 рок ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 02.12.2021 року о 20 год. 10 хв. на 440 км. а/д H-08, керував автомобілем Opel н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло), пройти огляд у встановленому порядку (лікарня) для встановлення факту вживання наркотичних засобів категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд безпідставно визнав його винуватим, оскільки він був позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні так як не був повідомленим належним чином про час та дату судового засідання, чим суд, на його думку, порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зазначає, що в порушення ст. ст. 268, 277-2 КУпАП суд не з`ясував, що ОСОБА_1 не отримував повістки та не був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим був позбавлений можливості захистити свої права в судовому порядку та надати пояснення по справі.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що дійсно його зупинили працівники поліції, повідомили, що у нього є ознаки наркотичного сп`яніння і запропонували пройти медичний огляд, проте він відмовився так, як тривалий час перебував у дорозі і тому поспішав додому.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є не обґрунтованими, з таких підстав.

Зміст доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зводиться до того, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі і він не був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином, чим суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами, оскільки судове засідання в суді першої інстанції проведено 05 січня 2022 року, тобто саме в ту дату, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, про що він поставив свій підпис, що ознайомлений з датою, часом та місце розгляду справи. Копія протоколу вручена ОСОБА_1 .

Та обставина, що ОСОБА_1 не приймав особистої участі в суді першої інстанції, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в цій категорії справ не є обов`язковою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та забезпечена можливість їх реалізації.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №009153 від 02.12.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписом з бодікамери № 0000428, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також його поясненнями в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 (Далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, проходження, відповідно встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозапису події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які б порушили права ОСОБА_1 та були б наслідком закриття провадження у справі.

Перевіряючи оцінку вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун