КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/658/2022 Доповідач Ковальська В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю захисника Волощука В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Волощука В.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді 13 серпня 2021 року о 03:30 у м. Києві по вул. Зодчих, 30/6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Волощук В.В. просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року винесена з порушеннями, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально та однобоко до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та не вірне покарання за адміністративне правопорушення, суд не сприяв повному та неупередженому розгляду справи, тому постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

Також апелянт вказує на те, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в справі не має. Наявні у справі дані щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння лише підтверджують факт перебування останнього в стані сп`яніння і жодним чином не підтверджують факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з досліджених доказів, які маються в матеріалах справи, зокрема, в переглянутому відеозапису, факт керуванням автомобілем ОСОБА_1 безпосередньо співробітниками поліції виявлений не був, жодних інших належних доказів з приводу керування останнього автомобілем у зазначений в протоколі час суду не надано, тому факт керування останнім автомобілем в даному випадку не можна вважати доведеним.

Окрім того, з відеозапису не видно зупинки транспортного засобу, причини зупинки, процедури встановлення підозри у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння. Також вбачається, що ОСОБА_1 під час перебування на місці має цілком адекватну поведінку, візуально відсутні жодні ознаки будь-якого сп`яніння.

Також захисник звертає увагу суду на те, що в момент коли розпочалась відеофіксація події на бодікамеру, яка розташована в службовому автомобілі, ОСОБА_1 сидів в службовому авто, і жодним чином не з`ясовано чи був останній водієм чи пасажиром вказаного автомобілю.

Відеозапис не містить інформації, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відеозаписі не вбачається марка транспортного засобу, який зупинений, не видно також його державний номерний знак.

Окрім того, із наявним в матеріалах справи відеозаписом із камери поліцейського, встановлено, що відео починається з розмови поліцейських та ОСОБА_1 , коли він перебував у службовому автомобілі поліції, тоді, як відповідно до вимог зазначеної Інструкції, запис має бути з початку правопорушення, а саме, починаючи із зупинки транспортного засобу.

Зокрема, із відео вбачається, що на той час, транспортний засіб ОСОБА_1 був припаркований та знаходився у нерухомому стані, двигун автомобіля в дію приведений не був.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалами справи не містять.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Волощука В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді районного суду необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Святошинського районного суду міста Києва від 17 грудня 2021 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №222692 від 13 серпня 2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 серпня 2021 року, відеозаписами з камери поліцейського АА00607.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально та однобоко до вивчення обставин справи, є неспроможними, позаяк в оскаржуваній постанові судді наведено всі наявні у справі докази та цим доказам надана відповідна оцінка.

Так, під час розгляду справи суддею районного суду було заслухано пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 , якого було допитано на прохання сторони захисту, переглянуто відеозаписи та ), які містяться на компакт-диску, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Доводи захисника про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення місцем вчинення правопорушення є вул. Зодчих, 30/6, в м. Києві, ОСОБА_1 не заперечував, що він перебував у вказаному місці та при цьому не вказував, що до цього місця автомобілем «Chevrolet Lacetti», керувала інша особа, а не він.

З відеозапису № убачається, що працівники поліції просять особу представитись, після чого, особа, яка сидить на задньому сидінні службового автомобіля працівників поліції, називається ОСОБА_1 та повідомляє, що керувала транспортним засобом «Chevrolet Lacetti».

Після цього працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння після зупинки транспортного засобу та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» або у кабінеті лікаря, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, ОСОБА_1 не посилався на те, що він не керував транспортним засобом.

В подальшому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом та запропоновано викликати тверезого водія або залишити автомобіль на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відповів, що йому все зрозуміло та від будь-яких пояснень він відмовився.

Окрім того, з відеозапису камери убачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомляв про таку причину відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як не керування ним транспортним засобом, що, окрім наведених вище доказів, також спростовує позицію захисника щодо не керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому, як убачається з відеозапису, після того як ОСОБА_1 вийшов із службового автомобіля працівників поліції, він повертається до припаркованого автомобіля з ввімкненими світловими сигналами, з водійського місця якого бере мобільний телефон. При цьому, будь-яких інших осіб, в автомобілі чи поруч з ним не видно.

Як убачається з матеріалів справи, версія про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом з`явилась після складання протоколу про адміністративне правопорушення, коли ОСОБА_1 заявив поліцейським про те, що вони не домовились, і він не був водієм.

При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що автомобілем керував його товариш ОСОБА_2 та на підтвердження вказаної версії захисник Волощук В.В. заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , який нібито керував автомобілем «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 і залишив ОСОБА_1 у припаркованому автомобілі, а сам пішов до своєї знайомої, яка проживає на вулиці Литвиненко-Вольгемут .

Задовольнивши клопотання захисника про допит свідка, суддя районного суду допитав свідка ОСОБА_2 , проте не взяв до уваги його показання, оскільки показання свідка містили суттєві розбіжності з поясненнями ОСОБА_1 та спростовувались наявними у справі доказами.

Посилання захисника на те, що факт керуванням автомобілем ОСОБА_1 безпосередньо співробітниками поліції виявлений не був, оскільки з відеозапису не видно зупинки транспортного засобу, причини зупинки, процедури встановлення підозри у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння спростовується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому дійсно не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, проте зафіксовані події щодо встановлення факту того, хто керував транспортним засобом, процедуру встановлення стану алкогольного сп`яніння та обставини, за яких ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Твердження апелянта про те, що на відео зафіксовано цілком адекватну поведінку водія та відсутність візуальних ознак будь-якого сп`яніння спростовуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що ОСОБА_1 мав порушення мови, характерне для стану сп`яніння, а у протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані й інші ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя.

Доводи апелянта про те, що відеозапис відповідно до вимог Інструкції, має бути з початку правопорушення, а саме, починаючи із зупинки транспортного засобу, але не є безперервним, оскільки починається з розмови поліцейських та ОСОБА_1 , коли він перебував у службовому автомобілі поліції, є неспроможним, позаяк зафіксована на наданих відеозаписах інформація є достатньою та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та що мають значення для справи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові судді районного суду доказів, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 суддею районного суду не було допущено порушень вимог процесуального закону щодо всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи, постанова судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою, відтак підстав для скасування постанови судді і закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Волощука В.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська