Справа №: 700/394/21
Провадження № 3-в/700/1/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 січня 2022 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

установив:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 05.11.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 10 грудня 2021 року залишена без змін.

ОСОБА_1 17 січня 2022 року звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити йому на один рік сплату штрафу, який на нього накладено згідно постанови суду, так як він має скрутне матеріальне становище на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, безробітній, на обліку в центрі занятості не перебуває, і не в змозі сплатити штраф за один раз.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задоволити, так як він на даний час не працює, має заборгованість по кредитах, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, на обліку у центрі занятості не перебуває.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 даного Кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 304 КУпАП питання зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є працездатною особою молодого віку, проте офіційно ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Наявність кредитів та дітей на утрмианні, не є винятковими обставинами для відстрочки сплати штрафу з урахуванням також того, що протокол про адміністративне правопорушення складався більше шести місяців тому та ОСОБА_1 також оскражував постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про відстрочку сплати штрафу є необґрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 298, 301, 304 , 305, КУпАП, суддя

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя С. Д. Пічкур