Справа № 177/581/19
Провадження № 3-в/177/1/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г. Г., розглянувши подання начальника Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби Обух Е.В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.2021 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшло указане подання, яке мотивоване тим, що з 30.07.2019 на виконанні у Криворізькому районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області перебуває постанова Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 щодо ОСОБА_1 . Порушник неодноразово повідомлявся про необхідність з`явитися до Криворізького РВ ПП для роз`яснення йому порядку та умов відбування суспільно корисних робіт, однак ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, станом на 17.12.2021 місце його проживання чи перебування вжитими заходами встановити не вдалося.

Враховуючи неможливість виконання постанови суду, начальник відділу пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, з огляду на положення ст.80 КК України.

Ознайомившись з поданням, матеріалами особової справи, суд приходить до наступного.

Згідно з постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

30.07.2019 вказана постанова надійшла до Криворізької районної філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, для виконання.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про необхідність з`явитися до Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» для роз`яснення йому порядку та умов відбування суспільно корисних робіт, однак жодного разу не з`явився, місце його проживання чи перебування не відомо.

Станом на 17.12.2021 вжитими заходами місце проживання чи перебування ОСОБА_1 встановити не вдалося.

Відповідно до ст.304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Із системного аналізу глави 25 розділу 5 КУпАП вбачається, що в компетенцію суду входить вирішення питань, пов`язаних з виконанням, таких як відстрочка виконання покарання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст.301), припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (ст.302), давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень (ст.303).

Так, статтею 302 КУпАП передбачені підстави припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення посадовою особою, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення тільки за наявності обставин, зазначених у п.5 (видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), п.6 (скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність), п.9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі).

На теперішній час відсутні підстави, зазначені у ст.302 КУпАП, для припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Як вбачається із матеріалів справи, такий строк судом, який виніс постанову, дотримано.

Разом з тим, КУпАП не містить норми про давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення у разі, якщо її було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, однак вона тривалий час не була виконана з вини третіх осіб.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5 рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), рішення від 23.09.1998 (п. 54), Суд наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, (зокрема mutatis mutandis рішення у справі «Озтюрк проти Германії» від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення для цілей статті 6 Європейської конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення. У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказав, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, згідно з якою особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, оскільки постанова Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП набрала законної сили 19.07.2019, направлена до Криворізького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та звернута до виконання у тримісячний строк з дня винесення, передбачений ст.303 КУпАП, однак через об`єктивні причини вказана постанова не була виконана протягом двох років з дня набрання нею чинності, в той же час ця постанова не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить принципу верховенства права і праву на справедливий суд, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.38,39, 303,304 КУпАП, судя,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Криворізького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області підполковника внутрішньої служби Обуха Е.В. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2019, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, призначеного постановою Криворізького районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2019 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: