ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/928/21 Номер провадження 33/814/98/22Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С. О. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Таценко Т.Р., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сідько С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сідько Світлани Іванівни

на постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року

щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 04 вересня 2021 року о 01 год. 45 хв. в смт Котельва Полтавської області, по вул. Покрівській, керував автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Від освідування в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння та продуття алкотестера "Drager" відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погодившись з даним судовим рішенням його оскаржив в апеляційному порядку представник ОСОБА_1 адвокат Сідько С.І. Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 01 липня 2020 року за дії передбачені ст. 130 КУпАП встановлена кримінальна відповідальність, що визначено в ст. 286-1 КК України. Вказує, що у поліцейських не було підстав зупиняти ОСОБА_1 та йому не було повідомлено по причини зупинки. Також вважає, що пояснення свідка ОСОБА_2 не є належним та допустимим доказом оскільки він перебуваає в конфлікті з ОСОБА_1 . При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким саме технічним засобом здійснювалася відеофіксація. Крім цього звертає увагу що ОСОБА_4 не було вручено направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_4 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру або в медичному закладі, на що порушник у присутності двох свідків відмовився.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що провина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №243836 від 04.09.2021 року; поясненнями поліцейського Шаблія С.М. наданими в судовому засідання про порядок складення адміністративного матеріала; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 4), довідкою сектор поліції діяльності №1 Полтавського районного управління поліції відділення поліції №4 в Полтавській області від 05 вересня 2021 року про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування траспортними засобами, а саме: НОМЕР_2 від 01.03.2019 року; диском з відеозаписом, де зафіксовано керування автомобілем водієм ОСОБА_1 , його зупинка та відмова від проходження освідування в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння та продуття алкотестера "Drager" в присутності двох свідків.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що він складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, з додержанням вимог передбачених ст. 256 цього Кодексу.

Посилання адвоката Сідько С.І. на те, що правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків не відповідає дійсності оскільки з 03 липня 2020 року з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння. Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 року за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі щодо відсутності у патрульної поліції підстав для зупинки ОСОБА_4 , оскільки вказані дії не є предметом розгляду даної справи та підлягають оскарженню у визначеному законодавством порядку. Разом з тим, при зупинці у водія автомобіля були наявні ознаки алкогольного сп`яніння однак він відмовився від проходження огляду, що є окремим правопорушенням.

Посилання апелянта на те, що свідок ОСОБА_2 перебуває у конфліктних відносинах з ОСОБА_4 та працівниками поліції не було зазначено яким саме технічним засобом здійснювалася відео фіксація не є підставою для скасування постанови суду зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ст.266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до наданих матеріалів, вбачається, що працівниками були застосовані спеціальні технічні засоби відеофіксації на яких зафіксовано вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомоги приладу «Драгер» на місці зупинки так і в медичному закладі.

При цьому, враховуючи, що покази свідків підтверджуються відеозаписом зробленим на бодікамеру працівника поліції, розглядаючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку про можливість прийняття даних матеріалів як доказів на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а в його діях наявний склад вказаного адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сідько С.І. слід залишити без задоволення, а постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сідько Світлани Іванівни залишити без задоволення.

Постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 13 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 лютого 2022 року.

Суддя С.А. Гальонкін