ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/67/22 Справа № 700/486/20 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Пічкур С. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бабенка Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків, протягом яких на особу може бути накладене адміністративне стягнення, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 20 червня 2020 року в смт. Лисянка на трасі P - 2403 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115 р/н НОМЕР_1 перешкодив обгону шляхом виїзду на смугу зустрічного руху водію автомобіля "Audi A 4" р/н НОМЕР_2 , чим порушив п. 14.3 ПДР України в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду вважаючи її такою що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд неповно встановив необхідні обставини справи, а обставини які суд вважає встановленими є недоказаними.

Зазначає, що 20.06.2020 року близько 10.30 год. на автодорозі виїзді з смт. Лисянка в сторону села Почапинці водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Ауді А4 державний номерний знак НОМЕР_2 , порушуючи правила дорожнього руху, а саме: порушив п. 13.1 ПДР (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.) та порушив п.12.1 ПДР (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), в наслідок чого скоїв ДТП - допустив зіткнення автомобілів та пошкодив задню частину автомобіля ЗАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_1 . При цьому зазначив, що швидкість автомобіля Ауді А4 державний номерний знак НОМЕР_2 значно перевищувала дозволену, та була понад 90 км/год.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції взято в основу його звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення висновок експерта Ю.П. Приймак №СЕ-19-21/9394-ІТ від 01.12.2021 р. також суд взяв змінені пояснення свідка ОСОБА_3 (змінені мається на увазі, що ОСОБА_3 будучи допитаним у судовому засіданні 24.07.2020 року надав чіткі та змістовні пояснення щодо обставин ДТП), а в подальшому змінив раніше надані свідчення (мається на увазі змінив свої свідчення не будучи допитаним судом, а змінив виклавши вже письмово перед проведення комплексної експертизи у справі), та у змінених свідченнях виклав іншу версію події упустивши моменти які вказували на те, що водій ОСОБА_1 здійснював маневр на дорозі і про цей маневр ОСОБА_3 був завчасно обізнаний.

Вважає, що при складанні експертного висновку №СЕ-19-21 /9394-ІТ від 01.12.2021 р. не було дотримано вимог закону, а тому він не несе достовірної інформації і він не може братися до уваги при вирішенні даної справи, оскільки експерт Приймак Ю.П. вибірково взяв вихідні дані прийнявши до уваги виключно пояснення водія ОСОБА_3 , що невілює та зводить на нівець результати такого висновку, адже експерт повинен був взяти взяти вцілому всі надані йому матеріали, та вихідні дані зазначені судом в постанові від 23.04.2021 р.

31.01.2022 р. на адресу апеляційного суду електронною поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Дубового І.А.в якому він просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити в силі постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 р., посилаючись на те, що суд прийняв законне та обгрунтоване рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Бабенка Р.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 винним себе у дорожньо-транспортній пригоді (далі ДТП) не визнав повністю та пояснив, що він рухався на своєму власному технічно справному автомобілі ВАЗ 2115 р/н НОМЕР_1 по автодорозі на виїзді з смт. Лисянка в сторону с. Почапинці. На той час була суха сонячна погода, в автомобілі в якості пасажира їхала його дружина, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Дорожнє покритя було сухе. В дзеркало заднього виду він побачив як за метрів 300-500 рухається автомобіль Ауді білого кольору в його смузі руху. Минаючи вибоїну на дорозі, увімкнув покажчик лівого повороту та частково виїхав на смугу зустрічного руху і в цей час відчув сильний удар в задню ліву частину автомобіля, в результаті чого автомобіль злетів з дороги та дружина отримала тілесні ушкодження. Вважає, що водій Ауді перевищив швидкість, що і стало причиною ДТП.

Інший учасник ДТП, водій ОСОБА_3 суду пояснив, що в той час він їхав на роботу в с. Моринці за межами населеного пункту. Попереду бачив як рухався автомобіль ВАЗ зі швидкістю близько 90 км/год. На середині гори впевнившись у відсутності перешкод почав виконувати маневр обгону автомобіля ВАЗ увімкнувши лівий покажчик повороту та набравши швидкість близько 100-110 км/год. Коли його автомобіль порівнявся передньою частиною з задньою дверкою автомобіля ВАЗ, останній почав виконувати незрозумілі рухи та задньою лівою боковою частиною вдарив його в передню праву частину автомобіля, в результаті чого він з`їхав з дороги та пошкодив також дерево проїхавши в кюветі близько 60 м, вважає, що саме водій автомобіля ВАЗ порушив Правила дорожнього руху України.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона з чоловіком в якості пасажира в автомобілі ВАЗ їхали з смт. Лисянка в с. Почапинці зі швидкістю близько 60 км/год. Чоловік був за кермом, минав вибоїну на дорозі в цей час на великій швидкості їх обігнав автомобіль та вдарив у задню частину, автомобіль скинуло з дороги та вона втратила свідомість.

Однак, версію ОСОБА_1 апеляційний суд вважає такою, що суперечить матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а пояснення свідка ОСОБА_5 не слід враховувати при оцінці доказів у справі, оскільки вона є зацікавленою особою.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п.14.3. ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, зокрема:

Протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП від 20.06.2020 р. серії ДПР №398546, відповідно до якого водій ОСОБА_1 20 червня 2020 року в смт. Лисянка на трасі P - 2403 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115 р/н НОМЕР_1 перешкодив обгону шляхом виїзду на смугу зустрічного руху водію автомобіля "Audi A 4" р/н НОМЕР_2 , чим порушив п. 14.3 ПДР України в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження; планом - схемою місця ДТП від 20.06.2020 р.; довідкою поліцейського СРПП №4 Лисянського ВП Ганжи О. від 20.06.2020 р. в якій зазначено, що у ДТП яка сталася 20.06.2020 р. вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та порушень п.14.3 ПДР України; поясненнями водіїв щодо обставин ДТП; висновком експерта від 01 грудня 2021 року № СЕ-19-21/9393-ІЕ, відповідно до якого встановлено:

1.Первинний контакт автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 із автомобілем ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 відбувся між передньою правою частиною автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 , а саме переднім бампером, переднім правим крилом та переднім правим колесом з задньою лівою частиною автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 , а саме лівою частиною заднього бампера, заднім лівим колесом та передньою частиною облицювання заднього лівого крила.

2.У момент первинного контактування автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 з автомобілем ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 , їх повздовжні осі знаходилися під незначним (гострим) кутом, встановити кількісну величину якого не виявляється можливим з причин, указаних у дослідницькій частині цього висновку експерта.

3. 3 технічної точки зору місце зіткнення автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 з автомобілем ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 розташовується на проїзній частині автодороги «Ківшовата - Тарасівка Р 64», на смузі руху зустрічного напрямку (на смузі руху в напрямку до смт. Лисянка), перед початком утворення подряпини дорожнього покриття, не далі ніж 2 м від лівого краю проїзної частини, визначити в рамках даної експертизи більш точне розташування місця зіткнення транспортних засобів, у тому числі розташування їх (транспортних засобів) в указаний момент відносно елементів проїзної частини дороги, не виявляється можливим з причин, указаних у дослідницькій частині цього висновку експерта.

4. Задані в додаткових вихідних даних постанови від 23.04.2021 про доповнення постанови від 23.10.2020:

-пояснення водія автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_3 в частині розташування в повздовжньому напрямку транспортних засобів - учасників даної дорожньо-транспортної пригоди в момент зміщення ліворуч на смугу зустрічного руху керованого водієм ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 є технічно неспроможними, у той же час в загальному вказаний ним механізм зближення транспортних засобів (напрям їх руху) перед зіткненням не суперечить встановленому у вирішенні питання № 2 дослідницької частини цього висновку експерта розташуванню повздовжніх осей у момент первинного контактування та може вважатися технічно спроможним.

-Пояснення водія автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_1 у частині механізму зближення транспортних засобів - учасників даної дорожньо-транспортної пригоди перед зіткненням, тобто в частині механізму їх зіткнення є технічно неспроможними.

5.У заданій дорожній обстановці, відповідно до механізму розвитку досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди згідно з поясненнями водія ОСОБА_3 , водій автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 9.4 та 10.1 Правил дорожнього руху України.

У свою чергу, у заданій дорожній обстановці водій автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.6 г) та 12.3 Правил дорожнього руху України.

6.У заданій дорожній обстановці, відповідно до механізму розвитку досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди згідно з поясненнями водія ОСОБА_3 , водій автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , шляхом виконання вимог пункту 10.1 ПДР України.

7.Вирішити питання не представляється можливим з причин, указаних у дослідницькій частині цього висновку експерта.

8.У заданій дорожній обстановці, відповідно до механізму розвитку досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди згідно з поясненнями водія ОСОБА_3 , в діях водія автомобіля ВАЗ 2115, номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням події досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди.

Встановити відповідність або невідповідність дій водія автомобіля Audi А4, номерні знаки НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимогам ПДР України та перебування з технічної точки зору невідповідностей (у разі наявності таких невідповідностей) його дій вимогам зазначених вище пунктів ПДР України в причинному зв`язку з настанням події досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди не виявляється можливим з причин, указаних у дослідницькій частині висновку експерта.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно визнав належним та допустимим доказом та поклав його в основу прийнятого рішення висновок судової авто-технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 01.12.2021 р. №СЕ-19-21/9393-ІТ, оскільки він відповідає критеріям належності та допустимості відповідно до вимог ст.273 КУпАП. Крім того, даний висновок проведений за наявності більших вихідних даних наданих самими учасниками ДТП, їх захисниками, експертом проведено огляд транспортних засобів обох водіїв, а тому доводи апелянта, щодо неналежного доказу висновку експерта від 01 грудня 2021 року № СЕ-19-21/9393-ІЕ є безпідставними.

Разом з тим, слід зазначити, що висновок проведеної автотехнічної експертизи від 16.09.2020 р. не був взятий до уваги судом, як належний доказ, оскільки дана експертиза була проведена без виїзду на місце, без витребування всіх необхідних даних, тобто без встановлення всіх обставин ДТП, саме тому судом і було призначено комплексну експертизу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також суддя суду першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі із підстав передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи судом закінчились, передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_3 , так які він перевищив швидкість, а його вина відсутня є необгрунтованими та спростовуються доказами зібраними у справі.

Навіть якщо в діях ОСОБА_3 є невідповідності ПДР України, то дана обставина не спростовує вину ОСОБА_1 у порушення вимог п. 14.3 ПДР України, що призвело до ДТП та її наслідків.

Так, суд визнав доведеним те, що водій ОСОБА_1 20 червня 2020 року в смт. Лисянка на трасі P - 2403 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115 р/н НОМЕР_1 перешкодив обгону шляхом виїзду на смугу зустрічного руху водію автомобіля "Audi A 4" р/н НОМЕР_2 , чим порушив п. 14.3 ПДР України в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, апеляційний суд погоджується з цим висновком суду, та не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито у зв`язку із закінченням строків, протягом яких на особу може бути накладене адміністративне стягнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок