ПОСТАНОВА

Іменем України

19 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником у ТОВ «Спецоборудкомплект», який мешкає у АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 11 грудня 2021 року близько 13-41 години в м. Дніпро ж/м Покровський, 4В, керував автомобілем «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди, яку водій був об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді лавки. Внаслідок ДТП транспортному засобу спричинено механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вжив алкоголь.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 12.3 та 2.10 є ПДР України.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

У рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41).

Передбачене ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначених адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №062303 та серії ААБ №062302 від 11.12.2021 року, відповідно до яких водій ОСОБА_1 11 грудня 2021 року близько 13-41 години в м. Дніпро ж/м Покровський, 4В, керував автомобілем «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди, яку водій був об`єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді лавки. Внаслідок ДТП транспортному засобу спричинено механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вжив алкоголь;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 11 грудня 2021 року водій ОСОБА_1 в їх присутності вживав алкоголь після скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

- рапортом поліцейського УПП від 11.12.2021 року, відповідно до якого 11.12.2021 року працівники поліції у складі екіпажу №415 отримали виклик про ДТП без травмованих, приїхавши на місці події встановили факт дорожньо-транспортної пригоди, а саме автомобіль «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 скоїв наїзд на лавку, після скоєння ДТП ОСОБА_1 до проведення медичного огляду вживав алкоголь;

- схемою місця ДТП від 11.12.2021 року та фото-таблицею до неї, відповідно до яких вбачається місце розташування транспортного засобу «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 на ж/м Покровський, 4В, його напрямок руху та місце наїзду на лавку;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких остання була свідком того, як гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 за адресою ж/м Покровський, 4В скоїв наїзд на лавку;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , відповідно до яких останній був свідком того, як водій «ВАЗ 210700-20», д/н НОМЕР_1 за адресою ж/м Покровський, 4В скоїв наїзд на лавку та у останнього були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції, на якому зафіксовані обставини складання відносно водія ОСОБА_1 11 грудня 2021 року адміністративних матеріалів ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП, а також зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 підтвердив, що він вжив алкоголь після скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Так, пунктом 12.3. ПДР України зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пунктом 2.10 є ПДР України зазначено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Таким чином, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої зі більш серйозне правопорушень з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, суддею враховуються вимоги ст. 33 КУпАП, відповідно до яких характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, ставлення правопорушника до скоєного адміністративного правопорушення, його наслідків тощо не можуть бути враховані при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи факт скоєння однією особою кількох правопорушень, справи які знаходяться в провадженні однієї особи, вважаю за необхідне, на підставі ст. 36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ст. 130 ч. 4 КУпАП.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус