Справа № 603/33/22
Провадження № 3/603/42/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2022 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М.

за участі секретаря судового засідання Швець Н.С.

розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського районного управління Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «АТЛАНТ-ОІЛ», до адміністративної відповідальності не притягувався

- за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відділенням поліції №5 (м.Тлумач) Івано-Франківського районного управління Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області Національної поліції України на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №754344 від 11.01.2022 року встановлено, що близько 13 год 00 хв 11.01.2022 року на автодорозі Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль, км.91, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 із цистерною де перевозив паливно-мастильні матеріали без відповідної на це ліцензії, чим порушив ПКМ України №1001 від 2015 року чим допустив вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що є водієм у приватного підприємця ОСОБА_2 11.01.2022 року близько 13 год 00 хв на автодорозі Івано-Франківськ-Тернопіль його зупинили працівники поліції і при перевірці поліцейським в нього документів на вантаж, який він перевозив, надав останньому весь пакет документів на перевезення паливно-мастильних матеріалів серед яких була і ліцензія на дозвіл перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом. Проте, поліцейський сфотографірувавши надані ним документи склав на нього протокол за відсутність ліцензії на перевезення паливно-мастильних матеріалів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є фізичною особою-підприємцем з надання послуг по перевезенню небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом. Так 11.01.2022 року перед виїздом транспортного засобу з цистерною в якій містилися паливно-мастильні матеріали було перевірено весь пакет документів, який мав мати при собі ОСОБА_1 , працюючий в нього з 05.01.2022 року згідно Трудового договору №1 водієм. Також уточнив, що серед пакету документів була і ліцензія на перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, а тому просить не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи встановлені судом обставини в їх сукупності та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, констатує наступне.

Статтею 7 КУпАП установлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно приписів ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки відсилає до інших актів законодавства, у цьому випадку до Господарського кодексу України (далі ГК України), Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акта, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, проте в протоколі конкретно не зазначено нормативно правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та статтю (пункт) якого така особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю в ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. (ст. 3 ГК України).

Відповідно до Постанови КМУ від 02.12.2015 № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» дія цих Ліцензійних умов поширюється на суб`єктів господарювання юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.01.2022 серії ВАБ №754344 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність, відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_1 , отримання від такої діяльності прибутку. Відсутні будь-які пояснення свідків з приводу здійснення ним господарської діяльності. Натомість, при складанні протоколу посадова особа обмежилася вказівкою про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та вказівкою на те, що він керував транспортним засобом з причепом цистерною, у якому перевозив паливно-мастильні матеріали без відповідної на це ліцензії.

Такі формулювання не містять суть правопорушення і не передбачені диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до пп. 24 п.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає господарська діяльність, пов`язана з перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом.

Бензин моторний і дизельне паливо згідно зі Законом України «Про перевезення небезпечних вантажів» є небезпечними вантажами і згідно Переліку небезпечних вантажів їм присвоєні відповідно номери ООН 1203 і 1202.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зі місту п. 1 ч. 2 ст. 55 зазначеного Кодексу слідує, що суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Отже, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП по даній справі є провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Як вбачається з аналізу зазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, провадження господарської діяльності без одержання документів дозвільного характеру є суб`єкт господарювання (господарські організації або фізичні особи підприємці).

Отже, підприємництвом не визнається виконання обов`язків найманого працівника на підставі трудового договору.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Трудового договору №1 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 05.01.2022 року, ОСОБА_1 займає посаду водія вантажного автомобіля у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , тобто є найманим працівником.

До протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , не надано жодного доказу, які б могли підтвердити або спростувати те, що він несе відповідальність саме за господарську діяльність фізичної особи-підприємця, в якого працює водієм.

Крім того, до суду надано копію Ліцензії №237 від 16.05.2016 року на внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями наданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 .

Вважаю, що посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП не надано до суду будь яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення, а саме не надано жодних доказів про те, що були достатні дані та підстави для проведення перевірки, не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 здійснював самостійну, ініціативну, систематичну господарську діяльність.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Ці всі дані в сукупності свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення та є законною та обґрунтованою підставою для закриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення. При цьому, якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення то відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту наявності в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян