ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 Справа №607/285/22

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 29 грудня 2021 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи у нетверезому вигляді, за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її нецензурною лексикою, погрожувала фізичною розправою та тримала за руку, чим могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, 29 грудня 2021 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 у присутності дитини, а саме своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка у даному випадку є дитиною, що постраждала від домашнього насильства, оскільки стала свідком вищевказаного домашнього насильства, відповідно до п.п.2 п.1 ст. 1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає, що відповідно вимог ст. 36 КУпАП, їх слід об`єднати в одне провадження, присвоївши номер справи №607/285/22 (провадження 3/607/148/2022).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заяв про відкладення судового розгляду ОСОБА_1 до суду не подавала.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення слід проводити за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Також підпунктом 2 пункту 1 статті 1 Розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні порушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними наявними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 816006 та серії № 815818 від 29.12.2021; інформацією наявною у рапортах старшого інспектора-чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Музики Р.М. від 29.12.2021 та 30.12.2021; письмовою заявою ОСОБА_2 від 29 грудня 2021 року, у якій остання просить притягнути до відповідальності її дочку ОСОБА_1 , яка у стані алкогольного сп`яніння, за місцем їх спільного проживання вчинила відносно неї домашнє насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 29 грудня 2021 року; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 29 грудня 2021 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 , яке видано 28 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, а, тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні такого стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушниці та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно із вимогами ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, частиною 1 статті 173-2, статтями 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП №607/285/22 (провадження 3/607/148/2022) та №607/286/22 (провадження 3/607/149/2022) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/285/22 (провадження 3/607/148/2022).

Заклекту ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 ( сто сімдесят ) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 340 (триста сорок) гривень .

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. М. Сливка