Справа № 367/204/22
Провадження №3/367/585/2022
ПОСТАНОВА
Іменем України

19 січня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді Мерзлого Л. В.,
при секретарі Кузнєцовій П. О.,
за участі
особи, що притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до протоколу № 17/1/3-5355нт від 30 листопада 2021 року, 26 листопада 2021 року о 09:45 до військової частини НОМЕР_1 , яка є режимним об`єктом та має спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею за формою 2 (два), проводився прийом іноземної делегації, об`єднаної оперативно-тактичної групи Україна - Збройні Сили Канади, місія «UNIFIER». Разом з тим, прийом вказаної іноземної делегації відбувся в порушення встановлених норм дотримання вимог режиму секретності передбачених «Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі «Порядок»), а саме: в порушення вимог пункту 716 «Порядку», військовою частиною НОМЕР_1 не була розроблена програма прийому і роботи з іноземцями, яка включає в себе: відомості про іноземців, строк перебування в частині; мету прийому; перелік питань, які плануються до обговорення; список посадових осіб, відповідальних за прийом іноземців та проведення роботи з ними; перелік структурних підрозділів які планується відвідати іноземцями; перелік місць та порядок застосування іноземцями кіно-, фото-, аудіо- відеоапаратури, інших технічних засобів; маршрути і порядок пересування територією військової частини, а також інші необхідні заходи; в порушення вимог пункту 719 «Порядку», командиром військової частини НОМЕР_2 не було проінформовано у письмовій формі органи СБ України про склад закордонної делегації із зазначенням посад, прізвищ, імен, а також про час її перебування та мету відвідання військової частини НОМЕР_1 . Крім того, не була надіслана на адресу відповідного підрозділу СБ України копія програми прийому і роботи з іноземцями; в порушення вимог пункту 720 «Порядку» не було розроблено план забезпечення режиму секретності, який включає в себе: організаційні та технічні заходи щодо охорони державної таємниці; контрольні заходи за підготовкою інформації, з якою будуть ознайомлені іноземці або яка буде їм передана; інструктажі працівників, призначених для прийому і проведення роботи з іноземцями, з питань забезпечення режиму секретності; підготовку приміщень для прийому іноземців і проведення роботи з ними; заходи щодо запобігання витоку державної таємниці технічними каналами; перевірку маршрутів пересування іноземцями територією частини, з метою виявлення та усунення обставин, що можуть призвести до витоку секретної інформації; інші заходи залежно від характеру діяльності і частини; в порушення вимог пункту 722 «Порядку» на адресу відповідного підрозділу СБ України не було надіслано копію плану забезпечення режиму секретності у військовій частині НОМЕР_1 ; в порушення вимог пункту 731 «Порядку» не було складено та надіслано на адресу відповідного підрозділу СБ України звіт про виконання прийому і роботи з іноземцями. Крім того, ОСОБА_1 як особа, яка відповідно до п. 713 «Порядку» (рішення про можливість прийому установою іноземних делегацій, груп та окремих іноземців приймаються керівниками таких установ, які несуть особисту відповідальність за організацію прийому іноземців і роботу з ними, вжиття необхідних заходів для охорони державної таємниці), несе персональну відповідальність за організацію візиту іноземців, будучи 24.11.2021 сповіщений телеграмою, щодо прийому 26.11.2021 військовою частиною НОМЕР_2 іноземної делегації, не вжив необхідних заходів передбачених п.п. 716,719, 720,722.731. Разом з тим, полковник ОСОБА_1 не визнав свою провину, щодо вишевказаних порушень. Враховуючи вищезазначене, полковник ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 8 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вину не визнав, просив закрити провадження по справі та пояснив свою позицію тим, що протокол складений із численними порушеннями, а тому не може бути належним підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.212-2 КУпАП, порушення законодавства про державну таємницю, а саме: недодержання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства та проведення роботи з ними.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Центрального управління Служби безпеки України 22.03.2017 №173, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 164 (у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, ліцензії на проведення якої видає СБУ), 195-5, 203-1, 204-4, 212-2 (крім пункту 9 частини першої), 212-5, 212-6 КУпАП, уповноважені складати співробітники СБУ відповідно до їх службових (посадових) обов`язків (інструкцій).
Проте, до протоколу № 17/1/3-5355нт від 30.11.2021 не додано жодних підтверджень того, що оперуповноважений 2 сектору 3 відділу 1 управління Депатраменту військової контррозвідки СБ України старший лейтенант ОСОБА_2 уповноважений на вчинення таких дій відповідно до його службових (посадових) обов`язків (інструкцій).
Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Центрального управління Служби безпеки України 22.03.2017 №173, протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 поручення пунктом 8 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення вчинено 26.11.2021, протокол № 17/1/3-5355нт складено 30.11.2021, проте суд позбавлений можливості встановити чи дійсно вказаний протокол складено із дотриманням строків, передбачених п. 4 розділу ІІ Інструкції, а із доданих до протоколу матеріалів встановити дану інформацію не вдалося.
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення в Службі безпеки України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Центрального управління Служби безпеки України 22.03.2017 №173, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтями 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Із протоколу № 17/1/3-5355нт від 30.11.2021 вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте всупереч вимозі п. 7 розділу ІІ Інструкції, у вказаному протоколі та доданих матеріалах відсутні відомості про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, змісту ст. 59 Конституції України.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 17/1/3-5355нт від 30.11.2021, письмові пояснення та інші додані до протоколу документи, а також враховуючи численні неточності та порушення у наданих Депатраментом військової контррозвідки СБ України документах, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 17/1/3-5355нт від 30.11.2021 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись 7, 9, 23, 24, 27, 29, 212-2, 245, 247, 251, 276, 280 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. 8 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Мерзлий