Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Пояснює, що він був зупинений працівниками поліції та проходив огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, однак враховуючи те, що показники газоаналізатору щоразу змінювалися, він виявив бажання пройти таким огляд у медичному закладі та здати кров на експертизу, адже будь-яких алкогольних напоїв він не вживав. У ході медичного огляду в КП "ОПЛ с. Орлівка" за допомогою газоаналізатора було встановлено 0,21 проміле, що він також заперечив, у зв`язку з чим медичними працівниками у нього було відібрано зразки крові та направлено на експертизу. Зазначає, що результати дослідження крові йому невідомі, у матеріалах справи відсутні, однак працівниками поліції 14 липня 2021 року було складено протокол на підставі висновку лікарів, який сформовано за результатом огляду за допомогою газоаналізатора. Вважає, що працівники поліції та суд першої інстанції

_____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/2047/21 Суддя в суді І інстанції - Ведяніна Т.О.

Провадження № 33/4815/80/22 Суддя в суді апеляційної інстанції - Шимків С.С.

формально підійшли до з`ясування обставин справи та вказали про стан сп`яніння виключно керуючись недостовірними даними газоаналізатора.

Переконаний, що оскільки показники газоаналізаторів були наближені до крайньої допустимої межі (0,20 проміле) вважає можливим застосування до нього ст. 22 КУпАП, яка допускає звільнення особи від відповідальності за малозначністю правопорушення. Зауважує, що зазначене жодним чином його не виправдовує, однак вказує на відсутність в його діянні умислу на вчинення адміністративного правопорушення та така поведінка може бути розцінена, як пом`якшуюча обставина.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за ст. 22 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 29 червня 2021 року о 22 годині 03 хвилин, по вул. Промисловій в смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - скутером Suzuki, без реєстраційного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі КП "ОПЛ с. Орлівка". За результатами такого огляду було складено медичний висновок №48 від 29.06.2021 року, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність результатів медичного освідчення ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158734 від 14.07.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків, медичним висновком №48 від 29.06.2021 року, а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ст. 294 КУпАП).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на малозначність правопорушення та просить закрити провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки згідно чинної редакції ст. 22 КУпАП, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 130 КУпАП.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з її меж та доводів - відсутні.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.