ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7056/20 Головуючий суддя І інстанції Курганникова О.А.
Апеляційне провадження № 33/818/564/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 31 серпня 2020 року, о 05 год. 15 хв., в м. Харків, по вул. Польовій біля будинку 84, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом-автомобілем «RENAULT MEGANE» номерний знак: НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження на огляу щодо ознак наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» № 316 відмовився у присутності 2-х свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а відразу пропонували проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушили чинного законодавства. Також зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому не роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, поліцейським проігноровано надати пояснення по суті справи та з посиланням на чинне законодавство на окремому аркуші, чим було порушено його право на захист. Крім того, апелянт вказує на те, що у нього не вилучалося посвідчення водія, на момент підписання ним протоколу свідки були відсутні, а також він самостійно намагався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але йому було відмовлено співробітником медичного закладу, оскільки у нього не було відповідного направлення. Зазначає, що судовий розгляд проведено неповно, однобічно та без його участі, судом не досліджені усі докази по справі та не надано їм оцінки в оскаржуваному судовому рішенні.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.10.2020 року, посилаючись на те, що він не приймав участі в судовому розгляді в суді першої інстанції та повний текст судової постанови він отримав лише 30.10.2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також інспектора Морозова С.О. (арк. 98-107), але останні в судове засідання не з`явилися.

За таких обставин, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі свідків у цій справі, з урахуванням думки ОСОБА_1 та доводів, які містяться в апеляційній скарзі, а також наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; направленні ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» № 316 для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; рапорті Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 УПП в Харківській області, ДПП лейтенанта поліції Харченка В., а також на відомості наявних в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано подію від 31.08.2020 року.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року року вбачається, що 31.08.2020 року, о 05 год. 15 хв., в м. Харків, по вул. Польовій біля будинку 84, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом-автомобілем «RENAULT MEGANE» номерний знак: НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження на огляу щодо ознак наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» № 316 відмовився у присутності 2-х свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (арк.4 т.1).

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

З відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис, та письмові пояснення в графі «Пояснення особи, яка притягається відповідальності, по суті порушення».

Поряд з цим, належить врахувати, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року, цей протокол складений уповноваженою державною особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, з метою ініціювання службової перевірки, хоча мав для цього достатньо часу.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівника поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів або до його керівництва, з метою ініціювання службової перевірки, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей відеозапису (арк. 4-б т.1) вбачається, що ОСОБА_1 31.08.2020 року у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Харківському обласному наркотичному диспансері.

Згідно відомостей направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОРОНД від 31.08.2020 року, 31.08.2020 року о 05 год. 35 хв. у результаті огляду, проведеного уповноважою сособою патрульної служби, у ОСОБА_1 виявлені ознаки спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. ОСОБА_1 відмовився від огляду у КНП ХОРОНД (м.Харків, вул. Шевченка, 26) (а.с.4-в т.1)

Відповідно до відомостей письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що вони 31.08.2020 року були присутні при тому, як водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у відповідного лікаря фахівця (арк. 5, 6 т.1).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можуть бути доказами у справі, так як вказані свідки не були присутні під час підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року, а також те, що свідків не було допитано в судовому засіданні та не попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, з огляду на те, що вказані свідки в своїх письмових поясненнях підтвердили, що вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . У їх присутності вказаний водій категорично відмовився у встановленом законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що засвідчили особистими підписами.

Апелянтом також не надано доказів про те, що вищезазначені свідки мають особисту зацікавленість щодо розгляду цієї справи чи мають намір обмовити ОСОБА_1 . Будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі та до початку апеляційного розгляду не заявляв.

З наявних в матеріалах провадження відеозаписів вбачається, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були присутніми під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (арк. 4-б т.1).

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (арк.4а), а тому повинен знати наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №524377 від 31.08.2020 року було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло (арк.4 т.1).

Отже, працівники поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд водія проводиться виключно в закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерою поліцейського відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідків, які були відібрані під час його складання. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами апелянта, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд не погоджується з доводами сторони захисту про те, що суд першої інстанції не здійснював заходу щодо виклику ОСОБА_1 , оскільки повністю спростовуються матеріалами справи (арк.8, 10, 11 т.2).

Решта апеляційних доводів не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що не спростовано апелянтом під час апеляційного розгляду.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков