Справа № 426/3646/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Пчолкіна М.С.,

представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Малика Д.О.,

розглянувши матеріали справи, що надійшли від Сватівського РВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.164 КУпАП, -

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 713628 від 02.12.2021 за ч.4ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 713628 від 02.12.2021, ОСОБА_2 02.12.2021 року о 11-15 годині на а/д Н-26, км 131, керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TSA, номерний знак НОМЕР_2 перевозив дизельне пальне без зареєстрованої в Єдиному реєстрі акцизних накладних факту переміщення пального згідно ТТН №12 від 02.12.2021 року на відпуск нафтопродуктів, чим порушив абзац 3 ст. 230.1.5 ПКУ.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Малик Д.О. просив провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4ст. 164 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на момент складання протоколу інспектору СРПП Сватівського РВП Хмеленку Є.М. були надані документи на вантаж та реєстраційні документи на транспортний засіб, а також водійське посвідчення. Інспектор Хмеленко Є.М. взагалі не мав інформації стосовно реєстрації будь-якої акцизної накладної, у зв`язку з чим у останнього взагалі були відсутні підстави на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Лист який міститься в матеріалах справи взагалі було отримано на запит начальника управління стратегічних розслідувань в Луганській області, але цей підрозділ взагалі не є підрозділом Сватівського РВП ГУНП в Луганській області, і отриманий цей лист лише 10.12.2021 року. Крім того, звертає увагу суду, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи-підприємця, або займає відповідну посаду суб`єкта господарювання, до обов`язків якої входить організація перевезень пального та/або подання заявок органу ДПС на переміщення пального транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, а також доказів того, що він здійснює діяльність з перевезення пального транспортним засобом, що не є пересувним акцизним складом, на постійній основі та систематично (два і більше разів), та отримує з цього прибуток.

Поліцейський СРПП Сватівського РВП ГУНП Хмеленко Є.М. в судовому засіданні зазначив, що надійшло повідомлення від працівників управління стратегічних розслідувань в Луганській області про виявлення факту перевезення пального без зареєстрованої в єдиному реєстрі акцизної накладної. Підтверджуючих даних на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення в нього не було. Також зазначив, що у нього не було даних про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем. Також зазначив, що протокол вилучення пального і транспортного засобу не складався.

Вислухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Малика Д.О., інспектора СРПП Сватівського РВП ГУНП Хмеленко Є.М., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення № 713628 від 02.12.2021 та матеріали, додані до нього, з`ясувавши обставини справи, та відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно з п.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2ст.251 КУпАП).

Аналогічні положення містить і Постанова Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч.4ст. 164 КУпАП переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а"пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексуУкраїни, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними,- тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією пального або спирту етилового та транспортних засобів.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 02.12.2021 року о 11-15 годині на а/д Н-26, км 131, керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом TSA, номерний знак НОМЕР_2 перевозив дизельне пальне без зареєстрованої в Єдиному реєстрі акцизних накладних факту переміщення пального згідно ТТН №12 від 02.12.2021 року на відпуск нафтопродуктів

Зі змісту протоколу вставлено, що останній не мав при собі паперової форми акцизної накладної, зареєстрованої у Єдиному реєстрі акцизних накладних форми «П», встановленої наказом Міністерства фінансів України №729 від 27.11.2020 року, у зв`язку з чим інспектором було складено даний протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС №656 від 04.08.2018 року, при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи:

1) при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено в додатку 1до цих Правил.

2) при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів - копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.

3) у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи: транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.

Згідно Письмової інструкції відповідно до ДОПНВ, паперова форма акцизної накладної на вантаж не входить до переліку документів, які водій зобов`язаний мати при собі, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу.

Окрім цього, частина 4 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за переміщення пального транспортними засобами, не зазначеними у акцизній накладній, а не за перевезення таких вантажів без її наявності.

Разом з цим, відсутність акцизної накладної на пальне, у відповідній паперовій формі, унеможливлювало поліцейського Хмеленка Є.М. перевірити чи вона дійсно зареєстрована в Єдиному державному реєстрі акцизних накладних та чи внесено в неї відомості про транспортний засіб, що вимагається ч.4ст.164 КупАП.

Крім того, положеннями п.п.14.1.6-1Податкового кодексуУкраїни (далі за текстом ПК України) чітко визначено, що не є пересувним акцизним складом транспортний засіб, який використовує суб`єкт господарювання, що не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Відповідно до п.п.14.1.224-1ПК України не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

Абзац перший п.п. 230.1.5. ПК України, крім іншого, містить таку вимогу - транспортні засоби, які використовуються суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки, повинні обліковуватися в Переліку транспортних засобів, що переміщують пальне або спирт етиловий.

В абз. 2 пп.230.1.5ПК України зазначено, що включення/виключення транспортних засобів до/з Переліку здійснюється на підставі заявок на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, із зазначенням періоду переміщення такого пального або спирту етилового.

Переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними, які надіслані органу ДПС, заборонено (абз. 3 пп. 230.1.5 ПК України).

У разі виявлення фактів переміщення та/або зберігання пального або спирту етилового з використанням транспортних засобів, які не зазначені у заявках на переміщення пального або спирту, відповідні контролюючі органи тимчасово (до винесення рішення суду) вилучають таке пальне та транспортні засоби з вільного обігу й подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (абз. 2 п. 228.3 ПК України).

Такі заявки подають суб`єкти господарювання, що не є розпорядниками акцизного складу, до переміщення митною територією України в транспортних засобах, які не є акцизними складами пересувними, власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки. Тобто такі суб`єкти господарювання є суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП, є не тільки перевезення пального транспортним засобом, що не є пересувним акцизним складом, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані докази того, що ОСОБА_1 перевозилось дизельне пальне та в якій кількості, а також у протоколі відсутні відомості щодо здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, діяльності з перевезення пального транспортним засобом, що не є пересувним акцизним складом на постійній основі та систематично (два і більше разів), а також, що останній отримував з цього прибуток.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів того, чи має ОСОБА_1 , статус фізичної особи-підприємця, або займає відповідну посаду суб`єкта господарювання, до обов`язків якої входить організація перевезень пального та/або подання заявок органу ДПС на переміщення пального транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Крім того, щодо вилученого майна, суд враховує таке.

Статтею 264 КУпАП передбачено, що речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Вилучені орден, медаль, нагрудний знак до почесного звання СРСР, почесного звання Української РСР, Почесної Грамоти і Грамоти Президії Верховної Ради Української РСР, почесного звання України, відзнаки Президента України, нагородна зброя, після розгляду справи підлягають поверненню їх законному володільцеві, а якщо він невідомий, надсилаються відповідно до Адміністрації Президента України. Вилучені самогон та інші міцні спиртні напої домашнього вироблення, апарати для їх вироблення після розгляду справи підлягають знищенню поліцейськими.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Вказані вимоги працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані не були. Протокол повинен містити повну інформацію про вилучені речі і документи, зокрема і протоколи опису, вилучення, огляду тощо, натомість у протоколі зазначено, що вилучено автомобіль з причепом та дизельне пальне, проте не вказано місця та способу зберігання.

Таким чином слід зробити висновок, що поліцейський, діючи у відповідності до посадових інструкцій та вимог закону, неправомірно склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушенн за ч.4 ст.164 КУпАП.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За викладених вище обставин, суд вважає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП, оскільки суд розглядає справу в межах пред`явленого обвинувачення і не може самостійно усувати неточності викладу та формулювання фактичних обставин правопорушення, а у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, а отже відсутня об`єктивна сторона та суб`єкт правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.164 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Крім того, відповідно ч. 1ст. 265 КУпАП, речі та документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами та зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому законом порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, при оплатному вилученні речей реалізують.

У зв`язку із закриттям адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , законних підстав утримувати вилучене 02 грудня 2021 року в нього майно в рамках вказаної справи про адміністративне правопорушення не має, а тому воно підлягає поверненню володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164 ч.4, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

Постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4ст. 164 КУпАП - закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_1 транспортний засіб DAF, державний номер НОМЕР_1 , напівпричіп TSA, державний номер НОМЕР_2 , дизельне пальне в кількості 29920 л - повернути володільцю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення до Луганського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.М.Скрипник