ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою Качайло Анатолія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП України і обмежитись усним зауваженням. Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрито на підставі ст. 22 КУпАП України.

Відповідно до постанови, - 28.09.2021 року о 16 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 на АЗС «Атіс» по вул. Капушанська, буд. 143(б) в м. Ужгород перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, розпочав рух та відірвав рукоятку (пістолет) з бензоколонки, від чого бензоколонка отримала механічні пошкодження, чим порушив ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

17.01.2022 року до Закарпатського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності та у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд, чи іншого майна.

Пунктом 2.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності).

За положеннями ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Відповідно ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначаються: інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол серії ДПР18 №108072 від 01.10.2021 року складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме: протокол не містить будь-яких належних та допустимих доказів (запису з відео камер зовнішнього спостереження тощо), що фактично вказаним роз`єднанням пістолета зі шлангом спричинено матеріальні збитки. В адміністративному протоколі не зрозуміло, чи свідком чи то потерпілим зазначена не юридична особа АЗС, а фізична особа - ОСОБА_3 , який під час складання протоколу був відсутній, що і зафіксовано в цьому процесуальному документі.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи не вбачається порушення п.10.1 ПДР України та заподіяння пошкоджень будь-якому майну. Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення за ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року по справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів у вчиненні правопорушень ОСОБА_1 , відсутність створення перешкод іншим учасникам дорожнього руху та причинно-наслідкового зв`язку між неуважністю водія та створення небезпеки у дорожньому русі, апеляційний суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Качайло Анатолія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2021 рокускасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага