Провадження № 33/824/26/2022 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої

за адресою: АДРЕСА_1 , -

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави, та

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за

адресою: АДРЕСА_2 ,

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо якого закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року близько 08 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Ленд Ровер» д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Жмеринська, 10, в порушення вимог п.п. 2.36, 13.3 Правил дорожнього руху України при зустрічному роз`їзді не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , (водій ОСОБА_2 ), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

За іншим протоколом ААБ №328523 ОСОБА_2 за тих самих обставин, керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.36, 13.3 ПДР України при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ленд Ровер» д.н.з. НОМЕР_1 , (водій ОСОБА_1 ), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись з рішенням судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду, які вказують на наявність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме наявність пошкоджень на передній лівій частині її автомобіля та задній лівій частині автомобіля ОСОБА_2 свідчить про здійснення нею руху під час ДТП є безпідставними, оскільки зроблені на припущеннях, без врахування всіх обставин справи та без належної оцінки наявних доказів.

Апелянт вказує, що під час подій ДТП вона діяла відповідно до п.п.1.10, 2.3 (д, є) ГІДР України, а порушення п.13.3 ПДР України можуть мати місце, коли водій здійснює рух під час роз`їзду, проте вона не здійснювала рух перед ДТП, а навпаки зупинилась з метою його уникнення.

Крім того, апелянт зазначає, що суд на обґрунтування висновків про визнання її винною послався на пояснення свідка ОСОБА_4 , разом з тим в судовому засіданні він допитаний не був, а пояснення ОСОБА_2 про те, що під час роз`їзду вона в останній момент вивернула кермо, що призвело до пошкодження автомобілів є неправдивими, оскільки ОСОБА_2 об`єктивно не міг бачити, що відбувається з кермом та передніми колесами її автомобіля.

На думку апелянта, ОСОБА_2 порушив п.п.13.3, 13.4 ПДР України та спричинив пошкодження її автомобіля, а отже його дії були неправомірні, що не було враховано судом.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №328522 від 19 жовтня 2021 року (а.с.2), схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 жовтня 2021 року, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), поясненнях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 (а.с.4), письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 (а.с.6).

Як пояснив інший учасник ДТП ОСОБА_2 , він виїжджав з двору та при зустрічному роз`їзді з автомобілем «Ленд Ровер», водій якого в останній момент вивернув кермо вліво, в результаті чого здійснив зіткнення з його автомобілем пошкодивши задній бампер.

Згідно пояснень ОСОБА_5 , який став свідком дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «Фольксваген» та «Ленд Ровер», водій «Ленд Ровер», заїжджаючи в провулок, зачепила тротуарний бордюр, після чого автомобіль «Ленд Ровер» занесло і він здійснив зіткнення переднім лівим колесом з задньою частиною автомобіля «Фольксваген».

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються зі схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , яким суд дав належну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не здійснювала рух перед дорожньо-транспортною пригодою повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та схемою дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої виключається версія подій, про яку повідомила ОСОБА_1 , оскільки автомобіль «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_2 зміг безперешкодно проїхати корпусом всього автомобіля біля лівої передньої частини автомобіля «Ленд Ровер» і лише потім сталося зіткнення з цією частиною її автомобіля із задньою частиною автомобіля «Фольксваген», що вказує на те, що автомобіль «Ленд Ровер» під час роз`їзду рухався. Схема дорожньо-транспортної пригоди підписана обома учасниками ДТП без жодних зауважень.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення приписів п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, оскільки вона при зустрічному роз`їзді не дотрималась безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Фольксваген», і апеляційна скарга не містить переконливих доводів, які б його спростували.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що не можуть бути взяті до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки він не був допитаний в судовому засіданні, так яксуддя дослідив письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , визнав їх достовірними та допустимими для висновку про винуватість ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволенняапеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ст.124 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига