Справа № 472/173/22 Головуючий у першій інстанції Кучерявенко С.С.
Провадження № 33/812/103/22 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Калашник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисниці Губської Юлії Олександрівни,

на постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто 496,20 грн судового збору,

у с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 21 лютого 2022 року о 19 годині 45 хвилин в смт. Веселинове по вул. Будівельників водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням захисниця Губська Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та безпідставною, розгляд справи проведений без належного з`ясування усіх фактичних обставин справи, без належного дотримання вимог КУпАП. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 .

Захисниця Сизоненка Ю.В. зазначає, що поліцейським був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було відмовлено у видачі йому направлення до медичного закладу для проведення освідування. В матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що відмова від проходження на стан сп`яніння має бути прийнята працівниками поліції у присутності двох свідків. Для усунення розбіжностей в протоколі та у поясненнях свідків, судом не було викликано для допиту як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 347421, 21 лютого 2022 року о 19 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 в смт. Веселинове по вул. Будівельників керував транспортним засобом «ВАЗ 24074» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовся в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення водій ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді.

Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився під підпис.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджений також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії БД № 347421.

З вказаного відеозапису, дослідженого апеляційним судом, видно, що на вимогу працівника поліції проїхати до Веселинівської ЦРЛ для проходження медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. Працівником поліції йому було роз`яснено, що в такому разі відносно нього буде складений адміністративний протокол, який буде направлений до суду.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За такого, зміст протоколу про адміністративне правопорушення узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, здійсненому працівником поліції під час вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння та водію було відмовлено у видачі такого направлення, є безпідставними, з огляду на таке.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з пунктом 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З аналізу пункту 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції).

Відповідно до вимог пункту 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Отже, законодавством не передбачено направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від такого проходження.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією нормою, виражається, зокрема, у такій формі: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад такого правопорушення є формальним.

Отже, з моменту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, склад такого правопорушення є закінченим.

Тому, для кваліфікації дій за вказаною нормою, достатньою є відмова водія від проходження такого огляду, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 було відмовлено видати йому направлення до медичного закладу для проведення освідування немає правового значення після відмови пройти цей огляд.

Зазначеним вище відеозаписом також спростовуються зазначені твердження, оскільки з відеозапису чітко видно, що на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції розглянуто справу з порушенням його процесуальних прав, зокрема, судом не було викликано свідків, які були залучені поліцейськими під час складення протоколу, для усунення розбіжностей у їх показах та даних зазначених у протоколі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, за частиною 1, 2 статті 266 КУпАП, в редакції чинній на час вчинення правопорушення, передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння зафіксована працівниками поліції за допомогою відеозапису, то проведення такого огляду у присутності свідків за умови застосування технічного засобу відеозапису, не вимагається.

Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), в тому числі щодо безперервності запису з моменту, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляду на стан у медичному закладі, до моменту відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суд вважає, що положення статті 266 КУпАП в частині порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності двох свідків (частина 2 статті 266 КУпАП), є чітко визначеними, не містять бланкетних положень, а тому не потребують застосування інших нормативно-правових актів, в тому числі, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, який був прийнятий в 2008 році, та на цей час суперечить вимогам частини 2 статті 266 КУпАП в частині проведення огляду у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснений відеозапис, є необґрунтованими, оскільки Інструкція № 1026 не мітить таких вимог.

Отже, жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації чи їх неналежності, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності та спростовується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 не можуть бути достатніми для скасування оскаржуваної постанови, оскільки судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 , визначені статтями 268, 271 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, зокрема, і його захисника, надавати суду пояснення та докази, знайомитись з матеріалами справи. Водночас, до апеляційного суду надійшла заява захисниці Губської Ю.О., з проханням розглядати справу за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 . Будь яких додаткових обставин, крім тих, які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтами не надано.

Отже, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 347421 від 21 лютого 2022 року (а.с.1), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.5), свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисниці Губської Юлії Олександрівни залишити без задоволення, а постанову Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський