Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1850/21
Провадження № 3/321/25/2022
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2022 року смт. Михайлівка
Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Олійник М.Ю. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 3 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в с.Рогинці Хмельницького району Вінницької області, паспорт НОМЕР_2 від 08 грудня 1999 року, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
08 листопада 2021 року о 12 год. 35 хв., в с.Бурчак по вул. Садовій, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Кентавр» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини роту), від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та Alcotest Drager на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків:
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №252723 від 08 листопада 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом. Зокрема він складений за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що згідно ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення;
рапортом поліцейського СРПП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області Бакланова Т.С.,
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08 листопада 2021 року,
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 08 листопада 2021 року, згідно яких останній був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я,
письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 08 листопада 2021 року, згідно яких останній був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я,
відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252723 від 08 листопада 2021 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами, у частинах першій-четвертій ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
За змістом пунктів 1.10, 2.13 ПДР України, механічним транспортним засобом вважається транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Це визначення поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; транспортні засоби квадро і трицикли, мотоцикли з боковим причепом, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби.
Тобто адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами, які приводяться в рух двигуном внутрішнього згоряння з робочим об`ємом понад 50 см або іншим механічним двигуном (електричним, паровим тощо).
Крім того, визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п. 1.10 ПДР України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання і механізмів.
Проаналізувавши дану норму, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.
Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинена особою, повторно протягом року.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Відповідно до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, в порядку примусового виконання постанови, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник