П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Мохов Є.І., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2021 року серії ААБ №152369, 29 травня 2021 року о 10.25 год., ОСОБА_1 , керував авто Chevrolet cruze держномер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, відсутня реакція зірниці ока на світло, бліде обличчя), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження.

Викликаний в судове засідання ОСОБА_1 не визнав своєї вини, зазначив, що до спілкування з працівниками поліції він знаходився у продуктовому магазині тобто автомобілем не керував, алкоголь иа наркотичні засоби не вживав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з недотриманням працівником поліції вимог КУпАП та надав суду копію протоколу, виданого йому працівником поліції під час оформлення матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності,та вказував, що копія протоколу не відповідає оригіналу, оскільки прізвище особи, стосовно якої складено копію протоколу, не відповідає прізвищу в оригіналі; зазначені інші свідки, ніж в оригіналі; особу встановлено за паспортом, серія та номер якого не збігається з даними його паспорту, тоді як в оригіналі протоколу зазначено про встановлення особи правопорушника за посвідченням водія.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_1 та вказував, що працівниками поліції під час оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушено його права на захист. Постановою від 29.06.2021 року суд першої інстанції звернув увагу на вказану неповноту протоколу про адміністративне правопорушення та повернув адміністративний матеріал до поліції для дооформлення.

Натомість, адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 повторно було спрямовано до суду без усунення вказаної неповноти, тому просив закрити провадження у справі.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Мотиви Суду.

Згідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За вимогами ст..254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постановою від 05.08.2021 року суд першої інстанції звернув увагу на вказану неповноту протоколу про адміністративне правопорушення та повернув адміністративний матеріал до поліції для дооформлення.

Натомість, адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 повторно було спрямовано до суду без усунення вказаної неповноти.

Невиконання вимог суду з боку робітників поліції суд розцінює як порушення прав особи на захист, оскільки протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, слід зазначити, що наведені у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, оглянутих судом, зафіксовано виключно процес розмови працівників поліції з ОСОБА_1 біля його автоиобіля. При цьому, факт керування ним транспортним засобом чи докази, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем Chevrolet cruze держномер НОМЕР_1 , вказаними відеозаписами з нагрудних камер поліцейських не підтверджено.

Допитані вході розгляду адміністративної справи свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також вказували, що не можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а про його відмову від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння дізналися від робітників поліції, які запропонували їм підписати відповідні пояснення.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто виключно особу, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або коли така особа відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, обов`язковою умовою відповідальності за вказаною правовою нормою є факт керування особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на викладене, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як одну з обов`язкових умов адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» , статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі Тейксейра де Кастор проти Португалії від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyevav.Russia , рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelinv.Russia , заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою внутрішнього переконання чи системою поза межами розумного сумніву , який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягується до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення .

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV Провадження в справах про адміністративні правопорушення , для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 279, 280, 283, 289 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя.