Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/8850/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.11.2021 року об 11-59 годині, рухаючись по вул. Річкова, буд.62 в с.Сартана м.Маріуполя, керував мотоциклом «Днепр-11» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» та медичного огляду в спеціалізованій медичній установі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушник в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується відеозаписом, доданим до протоколу, з якого вбачається, що працівником поліції ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, одночасно отримав судову повістку про виклик до суду під особистий підпис, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судово" влади. Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Суди можуть проводити розгляд справ на підставі наявних письмових доказів у справі за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили відмову правопорушника від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, рапортом інспектора СРПП відділу поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області Телятник О., в якому викладені обставини правопорушення та відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

З переглянутого відеозапису, долученого до матеріалів, убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений у зв`язку у встановленням іншого правопорушення, та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає покарання для водіїв у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та інших осіб у вигляді штрафу.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд не вправі призначати покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Суддя вважає, що вказане повинно бути застосовано і при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки, як вбачається з інформації, наданої ВП №1 МРУП ГУНП в Донецькій області, за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи Департаменту ПП МВС України «Посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не значиться, тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до нього застосоване бути не може.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права на керування транспортними засобами, вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Тому суддя вважає за необхідне призначити останньому стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м.Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А.М.Іванченко