Провадження № 33/801/8/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу представника Вінницької митниці Державної митної служби України Вихристюк В.Д. на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 листопада 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України закрито в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із судовим рішенням, Вінницька митниця Державної митної служби України через свого представника Вихристюк В.Д. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду від 24.11.2021, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення згідно з санкцією цієї статті.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції розглянув справу з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, упереджено та формально підійшов до обставин справи, що призвело до неповноти судового розгляду, незаконності і необґрунтованості постанови.

Апелянт вважає, що ОСОБА_2 вчинив дії, а саме подав до митного контролю, як підставу для переміщення через митний кордон України підроблені документи (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видані уповноваженим органом Федеративної Республіки Німеччина, які мають ознаки підробки та отримані незаконним шляхом, тобто вчинив порушення митних правил, що передбачене частиною 1 статті 483 МК України.

В судовому засіданні представник Вінницької митниці Державної митної служби України Вихристюк В.Д. вимоги апеляційної скарги підтримала на умовах, викладених у ній.

ОСОБА_2 і його захисник, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи. Клопотання захисника про відкладення розгляду справи в зв`язку з захворюванням до задоволення не підлягає, так як поважність причин неявки в судове засідання не підтверджена. Так, додані до заяви документи підтверджують звернення особи до лікаря, проведені дослідження і призначення, проте не містять висновків про те, що за станом здоров`я він не має можливості брати участь в судовому засіданні.

Заслухавши представника Вінницької митниці ДМС України, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміну постанови суду першої інстанції в частині мотивів прийнятого рішення.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0151/40100/21 від 13.04.2021, ОСОБА_2 26.03.2021 о 15:54 год. за дорученням № 1391 (НМС520603) від 25.03.2021, яке надала ОСОБА_3 та відповідно до митної декларації № UA401160/2021/008854 від 26.03.2021 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Ягодин Дорогуск» митного поста «Ягодин», Волинської митниці Держмитслужби товар: легковий автомобіль, бувший у використанні марки «TOYOTA PROACE», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ; загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 8; призначення пасажирський; тип двигуна дизель; робочий об`єм циліндрів 1997 см. куб.; потужність 130 кВт; модельний рік випуску 2019. Як підставу для переміщення через митний кордон України митним органам України ОСОБА_2 було надано наступні документи: договір на продаж від 19.03.2021 без номеру, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2019.

02.04.2021 на митний пост «Хмельницький» Подільської митниці Держмитслужби декларантом ТОВ «Євроавтотракт» ОСОБА_4 , на підставі договору 060/21 від 02.04.2021 про надання послуг по декларуванню, укладеного з ОСОБА_3 , подано електронну митну декларацію типу IM40ДЕ № UA401160/2021/009794 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг вищезазначеного автомобіля. Для митного оформлення даного транспортного засобу декларантом ТОВ «Євроавтотракт» ОСОБА_4 , надано також документи: договір на продаж від 19.03.2021 без номеру, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2019.

Під час виконання митних процедур, а саме «Контроль із застосуванням системи управління ризиками» за митною декларацією типу IM40ДЕ № UA401160/2021/009794 автоматизованою системою управління ризиками згенеровано ризики 101-1 «Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів» та 210-1 «Проведення митного огляду транспортного засобу» з примітками (згідно з інформацією, отриманою від Національної поліції України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 значаться як викрадені. Виконання митних формальностей обов`язкове. Зазначена інформація доводилась до митниць листом Держмитслужби від 06.05.2020 № 20-01/20-01-01/7/1081).

Згідно листа Держмитслужби від 06.05.2020 № 20-01/20-01-01/7/1081 було проінформовано митниці Держмитслужби про те, що до Державної митної служби України надійшов лист Національної поліції України від 25.04.2020 № ІР/4765/14/С92/11893/AG2/R2/3 «Щодо отримання від правоохоронних органів Федеративної Республіки Німеччина (ФРН) інформації про викрадення бланків для реєстрації транспортних засобів». Правоохоронні органи ФРН вважають, що ці викрадені бланки можуть бути незаконно використані для легалізації в Україні списаних транспортних засобів.

Проведеною звіркою встановлено, що до митного контролю, як під час ввезення автомобіля на митну територію України, так і під час подання митної декларації ІМ40ДЕ № UA401160/2021/009794 надавались реєстраційні свідоцтва видані уповноваженим органом ФРН на автомобіль марки «TOYOTA PROACE» VIN: НОМЕР_1 , з реєстраційними номерами « НОМЕР_2 » та «ZBI 208929449». Такі ж номери реєстраційних свідоцтв наявні в додатку до листа № ІР/4765/14/С92/11893/AG2/R2/3 «Щодо отримання від правоохоронних органів Федеративної Республіки Німеччина (ФРН) інформації про викрадення бланків для реєстрації транспортних засобів».

Відповідно до пояснень наданих декларантом ТОВ «Євроавтотракт» ОСОБА_4 встановлено, що декларування транспортного засобу проведено на підставі отриманих документів від водія, а саме ОСОБА_2 .

Отже за змістом протоколу ОСОБА_2 перемістив через митний кордон України товар: легковий автомобіль, бувший у використанні марки «TOYOTA PROACE», ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 ; загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 8; призначення пасажирський; тип двигуна дизель; робочий об`єм циліндрів 1997 см. куб; потужність 130 кВт; модельний рік випуску 2019 з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу, як підстави для його переміщення підроблених документів (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу видані уповноваженим органом ФРН № FB062705 від 10.05.2019 та № ZBI 208929449 від 10.05.2019), що мають ознаки підроби та отримані незаконним шляхом.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковані митним органом за ч. 1 ст. 483 МК України.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил, суд першої інстанції виходив із того, що правопорушення, передбачене цією статтею, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими, чи містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Натомість на думку суду першої інстанції ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності, наданої ОСОБА_3 , жодним чином не порушив норм діючого законодавства України, адже у нього, як у приватної особи немає обов`язку та можливості перевіряти на достовірність товаросупровідні документи, які передаються продавцем, а сам ОСОБА_2 не має доступу до баз даних правоохоронних, митних та контролюючих органів Федеративної Республіки Німеччина, а тому не мав інформації, що бланки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є викраденими чи списаними.

Здійснюючи перетин митного кордону України ОСОБА_2 діяв відповідно до вимог закону та встановлених процедур, не уникав від митного оформлення, нічого не приховував, а при заповненні митної декларації використовував документи, які надійшли та слугували документальним супроводженням транспортного засобу. При цьому такі документи на думку суду підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не доведено суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а саме прямий умисел ОСОБА_2 , який виразився в поданні останнім митним органам документів, отриманих незаконним шляхом або таким, що містять неправдиві дані.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх зроблено на підставі неповного з`ясування обставин справи, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, а закриття справи в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 такого елементу складу адміністративного правопорушення, як суб`єктивна сторона (вина), є необґрунтованим.

Відповідно до статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з статтею 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладеного на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

За змістом статті 483 МК України вона передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що можуть бути вчинені, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини 2 статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до пункту 37 частини першої статті 4 МК перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

З матеріалів справи встановлено, що 25.03.2021 громадянка ОСОБА_3 видала довіреність, якою на підставі та на виконання укладеного з представником усного договору уповноважила ОСОБА_2 та/або ОСОБА_5 представляти її інтереси на території України та країн Європи в будь-яких установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, зокрема, в митних та прикордонних органах, в органах, що здійснюють розмитнення, оформлення та реєстрацію (зняття з реєстрації) транспортних засобів, автомагазинах комісійної торгівлі (в тому числі за кордоном) з питань, пов`язаних з придбанням, а саме купівлею на її ім`я транспортного засобу будь-якої моделі, марки та комплектації за ціну та на умовах, визначених представником на власний розслід, а також з експлуатацією цього транспортного засобу, його транспортуванням, перетином кордону, а також з доставкою в Україну, реєстрацією цього транспортного засобу у відповідних територіальних сервісних центрах МВС України.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 надала представнику повноваження: подавати від її імені документи та заяви; одержувати необхідні довідки та документи, провадити експерті дослідження щодо ціни та технічного стану вказаного транспортного засобу, сплачувати необхідні платежі, в тому числі дорожній збір, державне мито, податки; підписувати договори щодо купівлі-продажу транспортного засобу, визначаючи ціну і всі інші їх умови за власним розсудом, сплачувати належні з неї платежі, здійснювати представництво щодо керування ТЗ, з правом отримання із складу транспортного засобу, здійснити перегін (транспортування) придбаного на її ім`я транспортного засобу, вирішувати питання щодо його митного оформлення, бути присутнім при здійсненні митного огляду, заповнювати та підписувати митні декларації, ставити на реєстраційний облік, отримувати реєстраційні номери, отримувати свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, розписуватися за неї, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

Автомобіль марки TOYOTA, модель PROACE, 2019 року виготовлення, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 переміщений 26.03.2021 через митний кордон в пункті пропуску «Дорогуск-Ягодин» митного поста «Ягодин» Волинської митниці за митною декларацією № UA401160/2021/008854 від 26.03.2021, згідно з якою його одержувачем (імпортером) вказаний ОСОБА_5 , декларантом і особою, відповідальною за фінансове врегулювання ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 в ній зазначений саме як перевізник.

Договір на продаж (Kaufvertrag) укладено між паном ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до виникнення правовідносин з договору доручення, а саме 19.03.2021.

Заяву про видачу посвідчення про реєстрацію транспортного засобу від 02.04.2021 з доданням необхідних документів (громадянського внутрішнього і закордонного паспортів, ідентифікаційного номера, технічного паспорта на автомобіль, договору купівлі-продажу тощо) підписано саме ОСОБА_3 .

Нею ж укладено з ТОВ «Євроавтотракт» договір № 060/21 про надання послуг по декларуванню товарів від 02.04.2021, відповідно до якого ОСОБА_3 (Замовник) доручає, а ТОВ «Євроавтотракт» (Виконавець) зобов`язується за обумовлену плату і в обмовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Хмельницькій митниці, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги.

За змістом договору, забезпечення передачі Виконавцю для виконання ним обов`язків за цим договором лише достовірної інформації та документів є обов`язком Замовника (п. 2.3.9), й саме Замовник (посадові особи Замовника) несуть відповідальність за передачу Виконавцю недостовірних відомостей та/або документів.

Серед документів, поданих митному органу як підставу для митного оформлення транспортного засобу, були свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2019, які митний орган вважає підробленими, так як за інформацією компетентних органів ФРН бланки документів з такими ідентифікуючими ознаками вважаються втраченими (викрадені) і можуть бути використані для легалізації на території України списаних транспортних засобів.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині, де стверджується про те, що за таких умов подані документи не можна вважати підробленими, так як вони не визнавалися такими в установленому законом порядку.

Так, за загальним правилом підтвердити факт підробки документів може орган, підприємство, установа або організація, які могли видати такий документ, та/або технічна експертиза.

В даній справі згідно з листом Національної поліції України від 25.04.2020 № ІР/4765/14/С92/11893/AG2/R2/3 «Щодо отримання від правоохоронних органів Федеративної Республіки Німеччина (ФРН) інформації про викрадення бланків для реєстрації транспортних засобів» бланки документів з відповідними ідентифікуючими даними (серія, номер) були викрадені, а відтак документи, виконані на таких бланках, не видавалися і не могли видаватися компетентними органами ФРН.

Крім того, правоохоронні органи ФРН додатково зорієнтували правоохоронні органи України на те, що ці викрадені бланки можуть бути незаконно використані для легалізації в Україні списаних транспортних засобів.

Декларант ТОВ «Євроавтотрак» ОСОБА_4 дійсно пояснив митному органу, що пакет документів для митного оформлення вищевказаного транспортного засобу він отримав від перевізника ОСОБА_8 . Проте він також пояснив, що громадянка ОСОБА_3 самостійно оформила попередню митну декларацію типу IM40EE UA401160/2021/008854 від 26.03.2021.

В свою чергу ОСОБА_2 пояснював, що документи на автомобіль, який він перевозив в Україну на прохання брата ОСОБА_3 ОСОБА_9 , він отримав від іншої особи, «водія (поляка)» в нейтральній зоні пункту пропуску. Зазначені пояснення ОСОБА_2 будь-якими належними і допустимими доказами по справі не спростовані.

Брат ОСОБА_3 ОСОБА_10 в поясненнях інспектору митниці стверджував, що автомобіль було придбано для потреб товариства, на якому він працює, ще в липні 2019 року, але для його легалізації на території України та митного оформлення було прийнято рішення оформити авто на його сестру ОСОБА_3 , яка видала довіреність на ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , проте особисто закордон не їздила.

Сама ОСОБА_3 підтвердила видачу нею довіреності на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з метою ввезення в Україну та митного оформлення на неї автомобіля, проте заперечила свою поінформованість про будь-які дії, які вчинялися цими особами з метою виконання її доручення. Також ОСОБА_3 підтвердила, що вона фактично не підписувала пред`явлений їй договір купівлі-продажу автомобіля.

Отже апеляційним судом встановлено, що особа, щодо якої складено протокол про порушення митних правил ОСОБА_2 26.03.2021 переміщаючи через митний кордон України автомобіль TOYOTA, модель PROACE, 2019 року виготовлення, з ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_1 , і подаючи як підставу для такого переміщення відповідні документи, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 10.05.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 10.05.2019, які є підробленими, так як виготовлені на бланках, що за повідомленням компетентних органів Федеративної Республіки Німеччина були перед тим викрадені, діяв як перевізник, а тому відповідно до частини 2 статті 460 МК України може нести відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Так само передаючи відповідні документи декларанту ТОВ «Євроавтотракт» ОСОБА_4 . ОСОБА_2 діяв на підставі договору 060/21 від 02.04.2021 про надання послуг по декларуванню, укладеного декларантом з громадянкою ОСОБА_11 , а також на підставі довіреності, виданої 25.03.2021, тобто від її імені та за її рахунок.

Отже ОСОБА_2 як перевізник і представник не може відповідати за законність і достовірність документів, які він подавав, а відтак не може бути суб`єктом порушення митних правил, що передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що санкція частини 1 статті 483 МК України передбачає конфіскацію товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, проте власник такого автомобіля відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 497 МК України до участі у провадженні у справі про порушення митних правил як заінтересована особа не залучена.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад порушення митних правил, що передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, проте з інших мотивів, ніж суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 8 статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП МК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницької митниці Державної митної служби України задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду від 24 листопада 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник