3/214/182/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 січня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, 22.11.2021 року о 10.02 годин в м. Кривому Розі по вул. Світлогірська, 75, громадянин ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «DAEWOO SENS» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню згідно рішення Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 року. Згідно протоколу, своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що він в той день, 22 листопада 2021 року зранку себе погано почував, у нього була діарея. Він вирішив лікуватися народними методами, не звертатися до лікарні. Йому подзвонила сестра дружини та попросила купити ліки їхній матері, яка є лежачою хворою, тому він поїхав за ліками. Але перед виїздом, дружина з метою скріпити йому шлунок, дала «настойку Глоду». По дорозі їх з дружиною зупинили поліцейські і запропонували пройти огляд на газоаналізаторі «Драгер», але у поліцейських при собі не було цього прибору і вони запропонували їхати на ПНД. Так як за станом здоров`я він не зміг поїхати, оскільки йому було погано, він їм про це сказав. Поліцейські сказали щоб він в такому випадку заявив, що відмовляється від огляду та викликали свідків і склали протокол. Направлення йому не давали, він нічого не підписував. Якщо б йому дали направлення, не порадили висловити відмову, то він би відповідально поставився до цього питання і був би вимушений поїхати на огляд в ПНД.

В судовому засіданні опитана в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила, що вона проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю у цивільному шлюбі. У ОСОБА_2 зранку 22 листопада 2021 року була діарея, вона дала йому ліки, однак нічого не допомогло. Потім вона вирішила лікувати його народними методами, оскільки її рідна сестра подзвонила і попросила купити матері ліки та памперси, яка хворіє та є лежачою, за якою доглядає сестра. Вони вирішили поїхати, тому у зв`язку з діареєю вона дала ОСОБА_2 випити розчин, а саме: на стакан води 25 крапель «настойки Глоду». Вони все купили та їхали, по дорозі їх зупинили поліцейські і сказали, що у чоловіка розширені зіниці та запах. Запропонували пройти огляд в ПНД, але чоловіку все одно було погано, тому він сказав, що зараз не може поїхати, але вони склали протокол. Чоловік просив пройти огляд на місці, але вони сказали, що у них немає «Драгера». Також чоловік сказав, що готовий пройти пізніше огляд , так як під час зупинки, з причин діареї, нікуди не міг їхати далі. Ніякого направлення на проходження огляду поліцейські ОСОБА_2 не видавали. Поліцейські спілкувалися зі свідками у стороні. Свідки до ОСОБА_2 не підходили, він звісно дуже перехвилювався, може у нього і тремтіли руки, так як таких ситуацій у нього раніше не було.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с. 4), рапорт (а.с.4), довідка (а.с.5), виписка (а.с.6-7), медична довідка (а.с.13), сертифікат (а.с. 14), копія трудової книжки (а.с.15-18), характеристика (а.с. 19,20), свідоцтво про народження (а.с.21).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_3 , протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с.2), рапорт (а.с. 4), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 , автомобілем, чи перебував він ознаки сп`яніння, чи відмовлявся від проведення огляду.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.5), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Вважаю належними доказами медичну довідку (а.с.13), сертифікат (а.с. 14), копію трудової книжки (а.с.15-18), характеристику (а.с. 19,20), свідоцтво про народження (а.с.21), оскільки вони стосуються характеристики ОСОБА_2 .

Досліджені судом наступні докази: пояснення ОСОБА_2 , пояснення свідка ОСОБА_3 , довідку (а.с.5), виписку (а.с.6-7), медичну довідку (а.с.13), сертифікат (а.с. 14), копію трудової книжки (а.с.15-18), характеристику (а.с. 19, 20), свідоцтво про народження (а.с.21), вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушень законодавства.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності виходжу з наступного.

Довідку (а.с.5), медичну довідку (а.с.13), сертифікат (а.с. 14), копію трудової книжки (а.с.15-18), характеристику (а.с. 19,20), свідоцтво про народження (а.с.21) вважаю достовірними доказами.

Направлення на проходження огляду, вважаю недостовірним доказом, оскільки в ньому зазначено про направлення ОСОБА_2 на проходження огляду в КП "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР", в той час як поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та поясненнями свідка ОСОБА_3 встановлено, що направлення на місці зупинки транспортного засобу поліцейський на його ім`я не оформляв, підпис ОСОБА_2 про вручення цього направлення відсутній.

Пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 22 листопада 2021 року страждав на діарею, у зв`язку з чим вжив настойку глоду, був згоден пройти огляд на місці, так як себе погано почував та не мав змоги їхати у медичний заклад, що йому огляд на місці не проводили, направлення на огляд в медичному закладі не давали, вважаю достовірними, так як вони не спростовуються іншими доказами. При цьому враховую, що у судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавала неправдиві пояснення.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що 22 листопада 2021 року він страждав на діарею, у зв`язку з чим вжив настойку глоду, був згоден пройти огляд на місці, так як себе погано почував та не мав змоги їхати у медичний заклад, що йому огляд на місці не проводили, направлення на огляд в медичному закладі не давали, вважаю достовірними, так як вони узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_4 . Його пояснення про те, що поліцейські радили висловити відмову від огляду, не спростовуються іншими доказами, а тому суд вважає їх достовірними. Оцінюючи поясненням ОСОБА_2 , також враховую, що останній працює, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, і це надає підстави довіряти його поясненням.

Оцінюючи з точки зору достовірності викладених обставин в протоколі, виходжу з наступного. Протокол є достовірним в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем та був зупинений, від нього відчувався запах алкоголю. В частині відносно того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, вважаю протокол недостовірним, оскільки як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та пояснень свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просив провести огляд на місці.

Прийшовши до висновку про недостовірність протоколу в частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапорт в частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, також вважаю недостовірним доказом.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, приймаю до уваги наступне.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок направлення та проведення огляду на стан сп`яніння регламентований Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі за текстом «Порядок») та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»).

Відповідно до п. 3 Розділу 1 вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Як передбачено п. 7 Розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.. Як передбачено п. 1 Розділу II вказаної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Стаття 130 ч.3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським у вигляді направлення відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих та достовірних доказів встановлено, що поліцейські у встановленому законом порядку не пред`явили ОСОБА_2 вимогу пройти огляд, оскільки така вимога не була оформлена відповідним направленням, таке направлення не вручалося поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, а отримавши згоду на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не провели його, порадивши висловити відмову від огляду.

Отже протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпаП та рапорт складені на тій підставі, що ОСОБА_2 , від якого відчувався запах алкоголю, відмовився від проходження огляду в медичному закладі. Оскільки така вимога не була оформлена належним чином, ОСОБА_2 висловив її під впливом поліцейських, вважаю, що протокол та рапорт в тій частині, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд, є недопустимими доказами.

Тому приходжу до переконання, що ОСОБА_2 не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок того, що передбаченого Інструкцією направлення до складання протоколу йому не надавали, а в задоволенні висловленого ним до складання протоколу бажання пройти огляд на місці, йому відмовили.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 щодо відмови пройти огляд 22 листопада 2021 року, відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, а тому справу належить закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов