Справа №431/6254/21
Провадження №3/431/30/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року Старобільський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Кудрявцева І.В., при секретарі Дубініній О.О., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області у м.Старобільську Луганської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла зі Старобільського РУП ГУНП Луганської області (протокол ВАБ №712934) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старобільськ Луганської області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №712934, 19 листопада 2021 року о 10-15год. особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адресою: м.Старобільськ, вул.Миру, біля будинку №56, займався нелегальною підприємницькою діяльністю, а саме: здійснював роздрібну торгівлю пального (бензин марки А92) без наявної ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності.

У судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не займається підприємницькою діяльністю і не торгує бензином, він придбавав бензин для себе і дав безкоштовно знайомому бензин, а через деякий час до нього підійшов інший незнайомий чоловік і попросив продати йому бензин для бензопили і він продав йому 5л. приблизно за 100грн. і це було лише один раз.

Вислухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно пояснень ОСОБА_2 , даних на ім`я нач. Старобільського РУП ГУНП в Луганській області (а.с.5), 18.11.2021р. біля магазину «Фокстрот» у м.Старобільськ вона придбала бензин у невідомого чоловіка, який дістав пластикову пляшку з бензином з автомобіля ВАЗ держ№ НОМЕР_2 .

Згідно пояснень ОСОБА_3 , даних на ім`я нач. Старобільського РУП ГУНП в Луганській області (а.с.6), 19.11.2021р. на пл.Базарній біля магазину «Фокстрот» у м.Старобільськ він придбав бензин у невідомого чоловіка, який дістав пластикову пляшку з бензином з автомобіля ВАЗ держ№ НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частина перша статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст.58 ГК України, суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю урозуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч.1 ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики рішень Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 06.03.2017р. у справі «Карелін проти РФ» ЄСПЛ визнав, що інформація, яка міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, не могла розглядатись у якості доказу, що стосується встановлення фактичних елементів (п.66 вказаного рішення).

З огляду на положення ст.ст.254,256,257,279 КУпАП та практику ЄСПЛ суд доходить висновку що викладена у протоколі у справі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення є формулюванням висунутого проти особи обвинувачення у вчиненні правопорушення.

У рішенні по справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії ЄСПЛ зазначив, що ч.2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже ЄСПЛ сформульовано однозначний висновок про те, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч.2 ст.251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснюється у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та на підставі наданих суду матеріалів.

Враховуючи, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи неможливо встановити, що 19.11.2021р. ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю пальним, як це зазначено у протоколі, та що такі дії мали систематичний характер, що є обов`язковою ознакою господарської діяльності, а оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим суд вважає що у діях особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і, отже, відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та приймаючи до уваги положення п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015р. №1376, зареєстрованої в Мінюсті України 01.12.2015р. за №1496/27941, згідно якого н е допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, у зв`язку з чим суд вважає за неможливе направити дану справу на доопрацювання та вважає за необхідне провадження у даній справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.В. Кудрявцев