Справа № 212/231/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2022 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, головний бухгалтер ТОВ «Промінвестальянс», зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
за ст. 163-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення, в якому просить суд звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП обмежившись усним зауваженням, у зв`язку з малозначністю. Крім того зазначила, що звітність була подана нею вчасно, але через описку щодо однієї фізичної особи звіт не було прийнято в автоматичному режимі, тому повторно виправлений звіт було прийнято 29 листопада 2021 року.
Згідно ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 163-4 ч.1 КУпАП не обов`язкова, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Диспозиція ч.1 ст. 163-4 КУпАП передбачає відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Судом досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення №378/04-36-24-10 від 10 грудня 2021 року, який складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП; акт від 10.12.2021 року про результати камеральної перевірки з питання своєчасності надання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма 4 ДФ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінвестальянс» за 3 квартал 2021 року.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Ісмаїлов проти Росії від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Згідно ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_1 вчасно подала звіт, але він не був прийнятий в автоматичному режимі через описку, її дії носили короткочасний характер та не спричинили шкоди іншим особам, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 163-4, 221, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 163-4 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 163-4 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подаються до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Н. Борис