Справа № 524/8418/21
Провадження 3-в/524/1/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши розглянувши клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2021 року в частині сплати штрафу в розмірі 17000 грн. на 12 місяців.

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2021 року в частині сплати штрафу в розмірі 17000 грн. на 12 місяців.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що в Автозаводському районному суді м. Кременчука 04.11.2021 р. було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Дана постанова залишена в силі Полтавським апеляційним судом згідно постанови від 09.12.2021 року.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука 04.11.2021 р. у справі № 524/8418/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік. Також суд постановив стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Дана постанова залишена в силі Полтавським апеляційним судом згідно постанови від 09.12.2021 року.

Наразі він знаходиться в скрутному матеріальному положенні та вимушений звернутися до суду з заявою про розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання 21.01.2022 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просив залишити без розгляду заяву про розстрочку виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2021 року по справі № 524/8418/21 у відношенні ОСОБА_1 також надав оригінал квитанції про сплату штрафу та судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука 04.11.2021 р. у справі № 524/8418/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік. Також суд постановив стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн..

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.12.2021 року постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука 04.11.2021 р. залишено без змін.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з ч.1 ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

На теперішній час ОСОБА_1 сплатив штраф та судовий збір.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому, до матеріалів справи не долученого достатніх доказів наявності підстав, що ускладнюють виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Більш того, перед судом будь-яким чином не доведено наявність скрутного матеріального становища заявника, відомості про доходи ОСОБА_1 протягом останніх років, спроби його працевлаштування, наявність у його володінні нерухомого та рухомого майна, сімейного стану, тощо суду не надано. На підтвердження доводів ОСОБА_1 надано відомість про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виписка із медичної картки № 4108. При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_1 є здоровою та працездатною особою, надані докази жодним чином не свідчить про скрутне матеріальне становище та фінансову неспроможність заявника сплатити штраф, тобто понести визначену законодавством відповідальність, а факт звільнення з роботи за власним бажанням, жодним чином не підтверджує відсутність заробітків, доходів та майна, отриманого раніше тощо.

Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів (ст.27 КУпАП).

Штраф, як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.

Відтак, застосоване стягнення у виді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлював ОСОБА_1 як особа, яка вчиняла правопорушення, а запропонований ним механізм розстрочки штрафу суперечить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Задоволення клопотання ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість виконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст.23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та враховуючи надані докази, яким суд надав оцінку раніше, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розстрочення виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині сплати штрафу.

Керуючись ст.ст.27, 283-285, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.11.2021 року в частині сплати штрафу в розмірі 17000 грн. на 12 місяців - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Автозаводський районний суд м. Кременчука .

Суддя Андрій МАЛТИЗ