П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2022 року суддя Черкаського районного суду Смоляр О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце служби: військова частина НОМЕР_1 , стрілець взводу охорони роти охорони батальйону,-
за ч. 4 ст.172-11 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про військове адміністативне правопорушення КИЧк №1 ОСОБА_1 військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат 02.01.2022 року о 08.00 год. не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та не заступив в добовий наряд з 02.01.2022 на 03.01.2022 пішим патрульним навколо ТТ №1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.12.2021 №495-НР, а залишився за місцем мешкання де проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. До розташування військової частини прибув 03.01.2022 року о 10.00 год.Таким чином, військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 , в період часу з 08.00 год. 02.01.2022 року до 10.00 год. 03.01.2022 року був відсутній на службі без поважних причин.
Дії ОСОБА_1 квалфіковані Черкаським зональним відділом Військової служби правопорядку за ч.4 ст172-11 КУпАП - самовільне залишення військової частини або місця служби в умовах особливого періоду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Згідно зі ст. 129 Конституції Українирозгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, ст. 245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Як закріплено у ст.252 КУпАП що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу(ч. 2ст. 251 КУпАП).
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Таким чином, для настання адміністративної відповідальності за вказаною нормою обов`язковою є наявність одного з елементів об`єктивної сторони даного правопорушення: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Викладені в протоколі обставини справи не відповідають диспозиції вказаної статті та не містять обґрунтування, яку з цих вимог було порушено особою, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки неприбуття на військову службу та самовільне її залишення не є тотожними поняттями, а відтак, відсутність на службі внаслідок нез`явлення на службу, не містить складу вказаного правопорушення. Таким чином, зазначений у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії КИЧк № 1 від 05 січня 2022 року зміст правопорушення, як нез`явлення до місця служби 02 січня 2022 року о 08 годині 00 хвилин, а прибуття на службу о 10 годині 00 хвилин 03 січня 2022 року, що визначено органом, який склав протокол, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, є довільним тлумаченням поняття «самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем».
В матеріалах справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини 02.01.2022 року. Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , даний факт останнім заперечується. Долученні до протоколу письмові пояснення свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 підтверджують пояснення ОСОБА_1 про те, що останній 02.01.2022 року не з`явитися на службу 02.01.2022 року. Також з пояснень даних свідків встановлено, що відсутність ОСОБА_1 у військовій частині було ними виявлено 02.01.2022 та прийнято міри до його пошуку, після чого ОСОБА_1 до розташування військової частини прибув 03.01.2022 року.

Отже, ні з пояснень свідків, ні з пояснень ОСОБА_1 не встановлено, що останній 02.01.2022 року взагалі перебував у військовій частині, та відповідно самовільно її залишив, а зводяться до того, що останній у вказаний час був відсутнім за місцем проходження служби, та куди повинен був з?явитись о 8.00 2.01.2022.

Таким чином, за результатами розгляду справи не здобуто доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин, а саме щодо самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини 02.01.2022 року.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, однак його дії не містять об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, а саме самовільному залишенні військової частини або місця служби
Матеріали справи містять достатні, на думку суду, докази того, що старший солдат ОСОБА_1 , в період часу з 08.00 год. 02.01.2022 року до 10.00 год. 03.01.2022 року був відсутній на службі без поважних причин, проте стороною обвинувачення його дії з цього приводу не кваліфіковані, а суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, за необхідне, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. А. Смоляр