Провадження № 3/643/158/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2022 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2021 року о 02-00 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X6», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Гвардійців-Широнінців біля буд. 29 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 06.01.2022 року вину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно керував вказаним вище автомобілем та їхав з м. Києва. Оскільки через тривалу дорогу відчув втому, вирішив зупинитись, щоб трохи відпочити. Він припаркував автомобіль, увімкнув аварійну сигналізацію та вимкнув двигун. Через деякий час йому у вікно постукали працівники поліції. Він їм в подальшому пояснив, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, але згодний проїхати до медичного закладу.

Після відтворення в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 на уточнююче запитання суду пояснив, що вказані вище обставини мали місце під час його першого спілкування з працівниками поліції. Після вказаного спілкування він без будь-яких перешкод з боку поліції продовжив рух. Проте після того, як він почав рух, його було зупинено другим екіпажом поліції, та саме спілкування з цим другим екіпажом поліції зафіксовано на відеозапису.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке мало місце 20.06.2021 року о 02-00 год. та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 120244 від 20.06.2021, згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення за вказаних вище обставин; рапортом співробітника поліції від 20.06.2021 року; даними відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника.

На відеозапису зафіксовано, як автомобіль працівників поліції рухається за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває в русі, а потім зупиняється. Також на відеозапису зафіксовано, як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснюють право пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в закладі охорони здоров`я. Згідно відеозапису, після цього працівники поліції багаторазово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній цього не зробив.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника відносно того, що ОСОБА_1 не виконував функції водія вказаного вище транспортного засобу, суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вказані доводи спростовуються не тільки рапортом працівника поліції, а й об`єктивними даними відеозапису. Також суд враховує, що після відтворення відеозапису ОСОБА_1 фактично визнав, що другий екіпаж поліції дійсно зупинив його автомобіль, коли він почав рух після спілкування з першим екіпажом поліції. Крім того, надаючи суду первинні пояснення та посилаючись на перебування в нерухомому автомобілі, ОСОБА_1 визнав, що до зупинки саме він здійснював керуванням вказаним вище автомобілем.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля безпосередньо перед тим, як працівниками поліції в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на вказаний стан.

Доводи захисника відносно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений лише один свідок ОСОБА_2 , а також що письмові пояснення вказаного свідка не містять даних водія, який відмовився від проходження огляду, суд не може визнати підставою для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису під час процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, присутність двох свідків під час вказаного огляду не було обов`язковою.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи захисника щодо порушення процедури огляду через відсутність під час огляду двох свідків, а також через незазначення в письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 даних водія автомобіля.

Доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи копії постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд не може визнати такими, що свідчать про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки в даній справі ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене вище та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною повністю, в тому числі вважає доведеним поза розумним сумнівом факт виконання ОСОБА_1 функцій водія вказаного вище автомобілю безпосередньо перед тим, як працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує як порушення вимог п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 454 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) (Розрахунковий рахунок: UA0020001, отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов