КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/213/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/15660/21

17 січня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу Калашникова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №337043, 09.09.2021 року о 02.00 год. ОСОБА_1 на просп. Героїв Сталінграда, 30 в м. Києві керував транспортним засобом «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, Калашников Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння, тому інформація наведена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності та у працівників поліції були відсутні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 .

Вказував на те, що відповідно до змісту протоколу, до останнього додано лише направлення та постанову ЕАО 4746867, яка відсутня у матеріалах справи. Жодних інших доказів представники патрульної поліції не надавали, у тому числі, відеозапис. Відсутність доказу в додатках до протоколу про адміністративне правопорушення призводить до його недопустимості, тому суд не мав правових підстав для дослідження недопустимого доказу.

Крім того, зазначав, що відповідно до змісту протоколу представники патрульної поліції тимчасово не вилучили посвідчення водія та не відсторонили останнього від керування транспортним засобом.

З оглядну на вищезазначене, вважає, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, судом не повно та не об'єктивно досліджено всі обставини справи, та як наслідок, незаконно притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності.

В судове засіданні ОСОБА_1 та його захисник Калашников Є.В. не з'явилися, про час та місце розгляду справи захисник повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважав можливим розглянути справу у їх відсутність.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дотримався вище зазначених вимог закону.

Так, суд першої інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, та є об`єктивним доказом у справі, вбачається, зокрема, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Тойота» за порушення ПДР та під час оформлення постанови за ст. 122 КУпАП ними були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію вийти з автомобіля ОСОБА_1 категорично відмовлявся протягом тривалого часу, йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, на що водій однозначно відмовився від проходження огляду.

При цьому будь-яких заяв, клопотань, незгоди не викладено у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення». У вказаній графі зазначено тільки про те, що від підпису особа відмовилася.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм в останнього виявили ознаки, які можуть свідчити про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 працівником поліції була висунута вимога пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора патрульної поліції, а тому доводи апеляційної скарги про те, що у працівників поліції були відсутні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 є безпідставними.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що відсутність доказу в додатках до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапису з нагрудної камери, призводить до його недопустимості, а тому суд не мав правових підстав для дослідження недопустимого доказу, оскільки посилання на відеозапис з бодікамери наявне у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 337043 від 09.09.2021 року (а.с. 1), та відповідний відеозапис наявний в матеріалах адміністративної справи (а.с.4), а відтак суд обгрунтовано для з'ясування всіх обставин справи досліджував вказаний доказ.

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час апеляційного розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння та висловлену ОСОБА_1 відмову від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та обставинам, встановленим судом першої інстанції.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції, яка є законною, вмотивованою та обґрунтованою, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Калашникова Євгена Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова