Справа № 550/1145/21
Номер провадження 3/948/6/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.10.2021р. об 11 год 45 хв на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, МОЗ 395 км ОСОБА_1 користувалася послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом Мерседес-Бенц днз НОМЕР_1 у міжобласному сполученні (крім перевезень легковими автомобілями з кількістю пасажирів включаючи водія до 5 осіб без урахування осіб віком до 14 р. або більшою кількістю пасажирів, за умови, що вони є членами однієї сім`ї) без наявності негативного результату тесту на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-COV-2, яке проведено не більше як за 72 години до дня поїздки або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або документа, що підтверджує однієї дози дводозної вакцинації або міжнародного внутрішнього сертифікату чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужанні особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою ЄДВЕП, зокрема з використанням мобільного додатку порталу «Дія», чим порушила п.3 пп.23 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що пояснення будуть надані у суді.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином за адресою вказаною у протоколі, відповідно до інформації з офіційного сайту Укрпошти, зокрема відстеження про вручення поштового відправлення, поштове відправлення адресоване ОСОБА_2 17.01.2022 р. не було вручено під час доставки: «інші причини» (а.с.25,26), причини неявки не повідомила, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності не заявила.

Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не є обов`язковою, неявку ОСОБА_3 суд визнає не поважною, а відтак вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, оскільки судом вжито вичерпних заходів для повідомлення останньої про час і місце розгляду справи, зокрема за вказаною нею адресою.

На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП надано:

-протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладено обставини справи (а.с.1);

-витяг з постанови КМУ від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2 (а.с.2);

-відеозапис з місця події, з якого вбачається, що 26.10.2021 р. об 11 год 42 хв працівниками поліції було перевірено сертифікати у пасажирів маршрутки. Потім було озвучено про ведення відеофіксації ОСОБА_3 та роз`яснено права особи, зокрема ст.62 Конституції України та ст.268 КУпАП. Після цього особа жіночої статі проставила свій підпис у протоколі (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на відповідних доказах.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення. Водночас, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, тому протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 не може бути визнаний достатнім та беззаперечним доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

На підтвердження обставин викладених у протоколі фактично надано єдиний доказ, зокрема диск з записом з місця події, який не відображає та не підтверджує факт порушення ОСОБА_1 вимог законодавства та користування послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом у міжобласному сполученні без наявності відповідних документів щодо вакцинації, оскільки на диску відображено, що 26.10.2021 р. об 11 год 42 хв працівником поліції було перевірено сертифікати у пасажирів маршрутки, та працівник поліції оголосив про ведення відеофіксації, назвав прізвище ОСОБА_3 , роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 62 Конституції України та ст.268 КУпАП, при цьому ракурс проведеної зйомки був направлений на сидіння транспортного засобу. Після цього особа жіночої статі проставила свій підпис у складеному протоколі.

Отже, вищевказаний відеозапис не містить відомостей, що свідчили б про порушення законодавства щодо карантину, зокрема: факт користування ОСОБА_1 послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом у міжобласному сполученні без відповідних документів про вакцинацію, саме 26.10.2021 р. об 11 год 45 хв на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, МОЗ 395 км. При цьому, відеозапис не містить перебігу звернення працівника поліції до ОСОБА_3 з вимогою надати відповідний документ та її відмову в цьому.

Водночас, автором протоколу не надано інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені у протоколі обставини.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, дійшов висновку, що матеріли справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 законодавства щодо карантину, зокрема те, що 26.10.2021р. об 11 год 45 хв на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, МОЗ 395 км вона користувалася послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом Мерседес-Бенц днз НОМЕР_1 у міжобласному сполученні без наявності негативного результату тесту на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-COV-2, яке проведено не більше як за 72 години до дня поїздки або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або документа, що підтверджує однієї дози дводозної вакцинації або міжнародного внутрішнього сертифікату чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовтий сертифікат) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелений сертифікат), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужанні особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою ЄДВЕП, зокрема з використанням мобільного додатку порталу «Дія».

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, а надані на розгляд суду матеріали недостатніми для констатування наявності складу адміністративного правопорушення, а отже крім протоколу, в якому констатовані порушення та диску, який не є інформативним, оскільки відображає лише факт складення протоколу, відсутні вичерпні докази, які б підтверджували обставини вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С.В.Кравець