ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 січня 2022 рокуСправа №: 695/3548/21
Номер провадження 3/695/122/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, від 21.10.2021р., серії ВАБ №804167 ОСОБА_1 21.10.2021р., близько 19 год. 20 хв. за адресою АДРЕСА_2 , вчинив дрібне хуліганство, а саме гучно стукав у вікна своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказував, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_1 повідомлений про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, адже надавав у ньому відповідні письмові пояснення.

Таким чином, враховуючи поведінку ОСОБА_1 , який не повідомив про причини своєї неявки, з метою забезпечення розгляду справи у межах строку накладення адміністративного стягнення, та враховуючи норми ст. 268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, за образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка вчиняє хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Обов`язковою ознакою для кваліфікації дій особи як "дрібне хуліганство" необхідна наявність такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу ст. 173 КУпАП як "громадське місце".

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно- оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та вокзалів.

Водночас, відповідно до КУпАП, Закону України від 22 вересня 2005 року № 2899-ІУ та постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, до громадських місць відносяться наступні об`єкти: закриті спортивні споруди, сквери, парки, всі види громадського транспорту, ліфти, таксофони, підземні переходи, під`їзди житлових будинків, вулиці, дитячі майданчики, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, закладів фізичної культури і спорту, об`єкти культурного призначення, об`єкти органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що подія, за фактом якої складено протокол про адміністративне правопорушення відбулась на території домоволодіння ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, місце події не є громадським місцем.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, не відповідає об`єктивній, стороні правопорушення, зазначеній в протоколі про адміністративне правопорушення, що дає підстави вважати, що дії особи кваліфіковано не вірно.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п. 161, заява № 25).

У справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вказані вище недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом. Крім того, вказані недоліки суттєво порушують права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки її дії кваліфіковані не вірно.

Крім того суд зауважу, що згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній свою вину заперечує та заперечує вчинення ним хуліганських дій.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Однак, в матеріалах справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 , містяться лише письмові пояснення ОСОБА_2 , яка є колишньою співмешканкою ОСОБА_1 ..

В той же час у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додаються пояснення учасників події, однак пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Разом із тим матеріали справи не містять жодного іншого доказу який стверджував би вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення.

В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, фото чи відео-докази, наявні пояснення лише ОСОБА_2 із змісту яких вбачається наявність між нею та ОСОБА_1 конфлікту через їх спільну дочку, що викликає сумніви щодо достовірності таких пояснень.

Отже матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають, адже по своїй суті містять лише сам протокол про адміністративне правопорушення, який є актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, наявність в діях особи якого та її вину необхідно встановлювати також на підставі відповідних доказів, які мають бути додані до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.