гСправа № 358/1302/21 Провадження № 3/358/105/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б., при секретарі судового засідання Зеленько О.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Тараща, Київської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої фізичною особою підприємцем, паспорт серії НОМЕР_1 ,виданий 11 липня 2006 року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ВАБ № 556505, складеного ДОП відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції в Київській області, капітаном поліції Сова Сергієм Петровичем, 04 листопада 2021 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 , яка являється ФОП, перебуваючи на своєму робочому місці в продуктовому магазині, здійснила продаж фальсифікованого алкоголю без дозвільних документів, а саме, без ліцензії, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що вона дійсно працює фізичною особою підприємцем та орендує приміщення магазину по АДРЕСА_3 . Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкоголю вона не має, спиртними напоями торгівлю не здійснює. Так, у підсобці вказаного магазину, знаходиться п`яти літрова пластикова пляшка із вмістом алкоголю (горілка), але вона там стоїть для власних потреб, і ніякого відношення до продажу не має. Саме 04 листопада 2021 року вранці, їй допомагав ОСОБА_2 , який рубав дрова для опалювання магазину, і за дану виконану роботу вона дала йому сигарети та налила із вказаної пляшки 150 грам горілки, після чого ОСОБА_2 вийшов з магазину і пішов. Але через декілька хвилин його привели працівники поліції, які вказали, що ОСОБА_2 купив у її магазині сигарети та горілку.

На її неодноразові пояснення про те, що горілку вона дала даному чоловіку за виконану роботу, працівники поліції не звертали уваги та склали протокол про адміністративне правопорушення. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення через відсутність належних та допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Свідок по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він періодично допомагає ОСОБА_1 по господарським роботам біля магазину, в якому вона працює. Так, 04 листопада 2021 року він рубав дрова на території магазину по АДРЕСА_3 . Близько обіду після закінчення роботи ОСОБА_3 дала йому 150 грам горілки, так як гроші за виконану роботу він не брав. Після цього він пішов додому, але по дорозі його зупинили працівники поліції, і запитали де він купив сигарети, на що він сказав, що сигарети дали йому в магазині. Коли почули запах алкоголю, то запитали, чи можливо і спиртні напої купив також в магазині, на що він повідомив, що горілку дали за виконану ним роботу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина перша ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» містить перелік видів господарської діяльності, які потребують отримання ліцензії.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності», ліцензуванню підлягають, виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, з досліджених судом матеріалів справи судом встановлено, що ДОП відділення поліції №2 Білоцерківського районного управління поліції в Київській області, капітаном поліції Сова Сергієм Петровичем крім акту вилучення від 04.11.2021 року та письмових пояснень не надано достатніх доказів того факту, що у приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_3 , здійснювалася господарська діяльність, а саме торгівля алкогольними напоями без ліцензії на продаж алкогольних напоїв.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані відеодокази, відсутні інші письмові докази того факту, що саме ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик здійснювала торгівлю алкогольними напоями з метою отримання прибутку, тобто займалася господарською діяльністю, без ліцензії на продаж алкогольних напоїв, оскільки саме за такі дії визначено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 саме, як зазначено в протоколі «фальсифікованого алкоголю», без зазначення назви, місткості, ємності та кількості, також не зазначено та не додано доказів придбавання саме ОСОБА_2 «фальсифікованого алкоголю», який в судовому засіданні даний факт заперечив.

При цьому, працівниками поліції на місці торгівлі було вилучено до ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області 2 (дві) тари місткістю 5 л (п`ять літрів) кожна горілки без акцизної марки, а саме фальсифікат на суму 600 (шістсот) гривень, що підтверджується актом вилучення від 04 листопада 2021 року.

Однак, фото, відео-доказів чи інших письмових доказів того, що саме в магазині по АДРЕСА_3 здійснювалася торгівля алкогольними напоями без ліцензії суду не надано.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінивши усі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що жодного беззаперечного, належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, матеріали справи не містять, факт вчинення останньою зазначеного адміністративного правопорушення не підтверджений через відсутність належних та допустимих доказів, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 164, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов