П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2022 Справа №607/24026/21

11 січня 2022 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районну управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2021 року близько 12 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у громадській будівлі по проспекту Злуки, 1 у м. Тернопіль, а саме в магазині «Сім/23», без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги п.п. 1 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений шляхом направлення на адресу його місця проживання судової повістки та опублікування оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши справу, вивчивши матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.п. 1 п. 2-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (в редакції чинній на дату вчинення правопорушення), з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Частиною 2 статті 44-3 передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Встановлено, що 24 грудня 2021 року близько 12 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 перебував у громадській будівлі по проспекту Злуки, 1 у м. Тернопіль, а саме в магазині «Сім/23», без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №816261 від 24 грудня 2021 року; поясненнями ОСОБА_1 у вказаному протоколі, які підтверджують обставини викладені в останньому.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, тобто перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст. 24-1 цього кодексу.

В силу вимог ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Таким чином, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, якому на день вчинення правопорушення виповнилось сімнадцять років та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати захід впливу у вигляді попередження.

Керуючись ст. ст. 13, 24-1, 44-3, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, і застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька