ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.05.2005, РНОКПП НОМЕР_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 366739 від 28.10.2021, ОСОБА_1 працюючи баристою в кафе, що по вул. Шмідта, 5 у м. Вінниця допустила порушення карантинних обмежень визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.11.2020, а саме під час перевірки даного закладу 28.10.2021 о 10:30 год. було виявлено відсутність інформації про максимальну допустиму кількість відвідувачів у закладі, а також відсутня розмітка розміщення відвідувачів перед столом видачі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що дійсно працює в даному закладі на посаді баристи, та всі вищезазначені порушення на даний момент вже усунуті.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи.

З протоколу серії серії ВАБ № 366739 від 28.10.2021 слідує, що ОСОБА_1 працюючи баристою в кафе, що по вул. Шмідта, 5 у м. Вінниця допустила порушення карантинних обмежень визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.11.2020, а саме під час перевірки даного закладу 28.10.2021 о 10:30 год. було виявлено відсутність інформації про максимальну допустиму кількість відвідувачів у закладі, а також відсутня розмітка розміщення відвідувачів перед столом видачі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи та у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, вводяться додаткові заходи та, зокрема вказується, що на вході до передбачених цим пунктом закладів, місць проведення заходу, де встановлено обмеження щодо максимальної кількості осіб залежно від площі, розміщуються інформаційні матеріали із зазначенням можливої максимальної кількості відвідувачів (п.3), крім того забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра (п.9).

З аналізу вказаного нормативного акту слідує, що обмеження та заборони та певні приписи встановлені саме для суб`єктів господарювання та визначають особливості провадження їх господарської діяльності на період карантину.

Відповідно до ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Наразі, матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 зареєстрована відповідно до закону як фізична особа-підприємець та здійснює відповідну господарську діяльність, обмеження щодо якої передбачено вказаною вище нормою.

Відсутні також докази на підтвердження обставин перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з таким суб`єктом господарювання та наявності у неї повноважень з організаційно-розпорядчої діяльності закладу. При цьому в матеріалах справи взагалі відсутні докази про те, хто здійснює господарську діяльність в даному закладі. Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення займає посаду баристи в даному закладі, тобто є лише найманим працівником і не є фізичною особою, що здійснює господарську діяльність або посадовою особою суб`єкта господарювання, на якого покладається обов`язок із розміщення інформаційних матеріалів із зазначенням можливої максимальної кількості відвідувачів у закладі.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Разом з тим, матеріали справи окрім протоколу, довідки АРМОР та фото, які неможливо ідентифікувати не містять будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 8, 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: