ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.11.2021 року о 13 год. 56 хв., в м. Запоріжжі, проспект Соборний, 149, 9 під`їзд, гр. ОСОБА_1 знаходився у громадському місці, а саме у під`їзді без документів, що посвідчують особу, чим порушив п.п. 2, п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
На розгляд справи ОСОБА_1 двічі не з`явився, суд вживав заходи щодо повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, що розцінюється як спроба особи ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення. Також, інформація щодо розгляду судової справи оприлюднена на сайті Судової влади України.
Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Розглянувши справу, вивчивши матеріали, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Згідно п.п. 2 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції, яка діяла на час складання протоколу) на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.
Судом встановлено, що 15.11.2021 року о 13 год. 56 хв., ОСОБА_1 знаходився у 9 під`їзді будинку № 149 по пр. Соборному в м. Запоріжжі без документів, що посвідчують особу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії (а.с. 1), рапортом інспектора роти № 1 батальону № 4 взводу № 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції від 15.11.2021 року (а.с. 2) та відеозаписами (а.с. 3).
Аналізуючи зібрані по справі докази, факти, що викладені в матеріалах адміністративної справи, суд приходить до висновку, що сукупність доказів, підтверджує наявність вини в діях порушника ОСОБА_1 , в скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення, наведені докази суд вважає достовірними, оскільки вони об`єктивно підтверджуються іншими доказами, узгоджуються з ними в повному обсязі та являються достатніми для винесення судового рішення по справі.
Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Згідно ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладанні стягнення враховується характер правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
За таких обставин, дослідивши матеріали адміністративної справи, давши оцінку всім обставинам по справі, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, однак з урахуванням характеру та обставин вчиненого правопорушення, яке не завдало шкоди третім особам, державі, з урахування особи порушника, суддя вважає за можливе звільнити особу від адміністративної відповідальності згідно ст. 22 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3КУпАП за малозначністю та закриття провадження у справі, судовий збір не підлягає стягненню з порушника.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 33-35, 44-3, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров