Єдиний унікальний номер 448/737/21
Провадження № 3/448/21/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі Керницькій Л.М., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Васіва Ю.М., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Цімури Я.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.09.2020 року о 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , на перехресті автодороги М-11 «Львів-Шегині» із вул.Івасюка в с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області, рухався зі швидкістю більше ніж 50 км/год., із моменту виникнення небезпеки у вигляді автомобіля марки «HUNDAI TUCSON», д.н.з НОМЕР_2 , який він спроможний був виявити, не вжив всіх заходів для уникнення зіткнення, своєчасно не застосував екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої з можливих віддалі) та здійснив зіткнення з автомобілем марки «HUNDAI TUCSON», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.1.5, 1.10, 12.3, 12.4 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитками, а водій ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість свою не визнав та надав пояснення, що не згідний із вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення. Пояснив, що 14.09.2020р. їхав з роботи автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , автодорогою «Львів-Шегині» в напрямку с.Шегині Яворівського району Львівської області. При цьому рухався зі швидкістю 45-50 км/год. На перехресті в с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області з другорядної дороги раптово «вискочив» джип під керуванням водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_2 спочатку пропускав автомобілі, а потім раптово виїхав з другорядної дороги на головну. Він ( ОСОБА_1 ) відразу почав застосовувати гальмування, однак уникнути дорожньо-транспортної пригоди не вдалося. Ствердив, що не порушував правил дорожнього руху, в тому числі не перевищував дозволеної швидкості руху на даній ділянці дороги, оскільки рухався зі швидкістю руху 45-50 км/год. Вважає винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_2 . Просить закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його ( ОСОБА_1 ) діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Васів Ю.М. зазначив, що заперечує щодо протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 з тих підстав, що даний протокол складено заочно без ОСОБА_1 та учасників дорожньо-транспортної пригоди; у протоколі про адміністративне правопорушення наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 не прибув, при цьому наявна відмітка, що йому ( ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, відтак незрозуміло у який спосіб такі права та обов`язки йому були роз`яснені; зазначений протокол складено через 9 місяців після події ДТП, яка мала місце 14.09.2020р., та виключно на припущеннях інспектора поліції без доказів порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 ; немає жодних належних і допустимих доказів перевищення ОСОБА_1 14.09.2020р. швидкості руху в с.Конопниця; основним та єдиним винним в даній ДТП є водій ОСОБА_2 , оскільки такий виїхав з другорядної дороги на головну та саме його неправомірні дії стали основною причиною ДТП; наявна постанова Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021р., якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даної ДТП, та така набрала законної сили; при цьому питання вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП у згаданій справі не вирішувалось, відтак зазначена постанова Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021р. не може бути доказом порушення ПДР ОСОБА_1 ; щодо висновку експерта №8102 від 22.03.2021р., то у своїх підрахунках експерт лише припустив, що швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 могла бути більшою за 50 км/год., відтак даний висновок не може бути беззаперечним доказом перевищення швидкості та порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 ; інспектор поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 взяв до уваги припущення експерта, викладені у висновку експерта та 03.06.2021р. склав неправомірний протокол; долучені до протоколу пояснення, відібрані у вересні 2020р. не можуть бути доказами, бо є суб`єктивними судженнями громадян, які надавали пояснення, та зазначені особи не викликались для дачі пояснень відносно протоколу, який був складений 03.06.2021р.; наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються жодними допустимими доказами, а такі є виключним припущенням працівників поліції. Просить закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Цімура Я.В. в судовому засіданні пояснив, що зібраними по справі та дослідженими в суді належними та допустимими доказами підтверджується вина ОСОБА_1 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Зазначив, що підтримує свої письмові пояснення від 07.09.2021р. Зокрема вказав, що КУпАП не містить заборон з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП через кілька місяців після ДТП; спершу за результатами даної дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження, яке було закрито та лише після цього в УПП у Львівській області ДПП НП України складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , який скеровано до Сихівського районного суду м.Львова (справа №464/5871/20); постановою судді у цій справі призначалась судова автотехнічна експертиза; на вирішення даної експертизи ставились питання з приводу того як повинен був діяти відповідно до вимог ПДР України водій автомобіля марки «ВАЗ 2108» ОСОБА_1 , в дорожній обстановці, яка склалася перед ДТП, якою була швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ 2108» під керуванням водія ОСОБА_1 та чи були з технічної точки зору дії водія ОСОБА_1 в причинному зв`язку з виникненням ДТП; у висновку експерта №8102 від 22.03.2021р., складеному за результатами проведеної судової автотехнічної експертизи, експертом однозначно зазначено, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 , керуючись вимогами п.п.1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 12.3 та 12.4 ПДР, повинен був, з технічної точки зору, рухатися з швидкістю не більше ніж 50 км/год., із моменту виникнення небезпеки для руху, своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). У даній ситуації дії водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали наведеним вище вимогам ПДР, і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактором даної ДТП; у постанові Сихівського районного суду м.Львова (справа №464/5871/20) від 13.04.2021р., зокрема у її мотивувальній частині є також покликання на вказаний висновок експерта, в тому числі на те, що однією з причин ДТП 14.09.2021р. є порушення водієм ОСОБА_1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 12.3 та 12.4 ПДР; доказами вчинення правопорушення ОСОБА_1 є висновок експерта та матеріали, які були зібрані працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України після вчиненої ДТП; крім того, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підтверджуються постановою Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021р. (справа №464/5871/20); ні ОСОБА_1 , ні його захисник не клопотали про призначення повторної чи додаткової експертизи; експерт при складанні висновку мав усі необхідні вихідні дані та був повідомлений про кримінальну відповідальність, натомість захисник Шуліги А.І. не володіє спеціальними знаннями та викладає свої зауваження у формі припущень; усі допитані в судовому засіданні свідки є друзями та родичами (кумами, шваґром, двоюрідним братом) водія ОСОБА_1 , відтак виникають сумніви в їх зацікавленості та безсторонності; показання даних свідків звелись до позитивних характеристик ОСОБА_1 як особи; показання даних свідків в частині того, що водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю не більше 50 км/год. є неспроможними з огляду на характер пошкоджень автомобілів, а також те, що кожен з свідків ствердив, що не бачив показників спідометра. З урахуванням всіх доказів та обставин справи, вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, просить суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити справу у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснив, що є кумом водія ОСОБА_1 14.09.2020р. вертався з роботи разом з ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням останнього. Сидів на задньому пасажирському сидінні автомобіля справа. Наближаючись до перехрестя в с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області, побачив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв справа при виїзді з другорядної дороги на перехрестя. Перед ними в попутньому напрямку рухався автомобіль, який повернув в праву крайню полосу, а згодом і в поворот, звідки виїжджав автомобіль марки «HUNDAI TUCSON», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Останній мав пропустити наш автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , однак такий, не пропустивши такого, раптово виїхав на головну дорогу. Коли автомобіль марки «HUNDAI TUCSON», д.н.з НОМЕР_2 , почав рух перед їхнім автомобілем, то ОСОБА_1 почав гальмувати. Він (свідок) знепритомнів внаслідок ДТП, а також отримав тілесні ушкодження. Спідометра в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 він (свідок) не бачив. Вважає, що ОСОБА_1 рухався автомобілем зі швидкістю близько 45-50 км/год., оскільки перед ними їхав інший автомобіль.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснив, що є шваґром (чоловіком сестри) та кумом водія ОСОБА_1 14.09.2020р. вертався зі Львова разом з ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням останнього. Сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля справа. На перехресті доріг в с.Конопниця Пустомитівського району Львівської області, з другорядної дороги на їхню смугу руху раптово виїхав автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 та заїхав в автомобіль, яким слідував він (свідок) разом з ОСОБА_1 та ще трьома пасажирами. Водій ОСОБА_1 їхав по головній дорозі, на зустрічну смугу руху не виїжджав. Спідометра в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 він (свідок) не бачив. Вважає, що ОСОБА_1 рухався автомобілем приблизно зі швидкістю близько 45-50 км/год. Чи їхав в той час перед ними інший автомобіль він (свідок) не пригадує. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він (свідок) отримав тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, пояснив, що є двоюрідним братом та кумом водія ОСОБА_1 14.09.2020р. вертався зі Львова разом з ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням останнього. Сидів на задньому пасажирському сидінні автомобіля ззаду водія. Разом з водієм в автомобілі було п`ятеро осіб. В с.Конопниця Пустомитівського району водій ОСОБА_1 рухався по головній дорозі. Він (свідок) не пригадує чи перед ними рухався інший автомобіль. В даному населеному пункті на перехресті перед ними раптово з другорядної дороги виїхав джип під керуванням водія ОСОБА_2 . Як наслідок - автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 «врізався» в автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 рухався по своїй смузі руху, на зустрічну смугу руху не виїжджав, лише в результаті удару автомобіль відкинуло на смугу зустрічного руху. Спідометра в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 він (свідок) не бачив. Вважає, що ОСОБА_1 рухався автомобілем зі швидкістю близько 50-55 км/год. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він (свідок) отримав тілесні ушкодження.

Старший інспектор ВРОМ ДТП УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції Боднар Д.В. в судовому засіданні пояснив, що саме ним складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №199677 від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_1 . Вказаний протокол було складено з врахуванням пояснень учасників ДТП, наданих ними після дорожньо-транспортної пригоди, висновку експерта №8102 від 22.03.2021р та постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021р. З урахуванням наведеного вважав наявними підстави для складення згаданого протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Також зазначив, що роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено у скерованих йому повідомленнях про запрошення його до підрозділу поліції для дачі пояснень.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.3 ч.2 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З диспозиції ст.124 КУпАП відомо, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 03.06.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №199677 за ст.124 КУпАП. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.09.2020 року.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами у справі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №199677 від 03.06.2021 року;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.09.2020р. та схемою;

- висновком експерта №8102 від 22.03.2021р., складеного за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по матеріалах адміністративної справи №464/5871/20, де у висновку експертом однозначно зазначено наступне «у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 , керуючись вимогами п.п.1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 12.3 та 12.4 ПДР України, повинен був, з технічної точки зору, рухатися з швидкістю не більше ніж 50 км/год., із моменту виникнення небезпеки для руху, своєчасно застосувати екстрене гальмування (як спосіб зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі). У даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали наведеним вище вимогам ПДР, і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактором даної ДТП».;

- постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.04.2021р. (по справі №464/5871/20), яка набрала законної сили 26.04.2021р., винесеною відносно іншого учасника тієї ж дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , в якій наявне покликання на висновок експерта №8102 від 22.03.2021р., а саме в частині, що дії водія ОСОБА_1 з технічної точки зору не відповідали вимогам ПДР України і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з фактором ДТП, що мала місце 14.09.2020р.;

- первинними поясненнями водія ОСОБА_1 від 16.09.2020р., написаними ним власноручно після дорожньої пригоди, з яких зокрема слідує, що 14.09.2020р. близько 18.00 год. він керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», рухаючись автодорогою Львів-Шегині, у лівій смузі руху зі швидкістю близько 65 км/год.;

- первинними поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , даними ними у вересні 2020р., з яких відомо, що такі були пасажирами в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 та 14.09.2020р. близько 18.00 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», рухаючись автодорогою Львів-Шегині зі швидкістю близько 60-65 км/год.;

- первинними поясненнями свідка ОСОБА_7 , даним ним у вересні 2020р., з яких відомо, що такий був пасажиром в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 та 14.09.2020р. близько 18.00 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2108», рухаючись автодорогою Львів-Шегині зі швидкістю близько 55-65 км/год.;

- первинними письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 22.09.2020 року, а також додатковими письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 та пасажирки ОСОБА_3 від 21.10.2021 року, з яких слідує, що автомобіль марки «ВАЗ 2108» під керуванням водія ОСОБА_1 перед зіткненням з їхнім автомобілем рухався в населеному пункті з дуже великою швидкістю руху;

- іншими матеріалами, доданими до протоколу.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що зазначений вище висновок експерта №8102 від 22.03.2021р., складений за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, стосується дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої були саме водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, ні ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Васів Ю.М. як під час розгляду даної справи, так і під час розгляду справи №464/5871/20 в Сихівському районному суді м.Львова не заявляли клопотань про призначення будь-яких інших експертиз (повторних, додаткових і т.і.). Суд не приймає до уваги покликання сторони захисту з приводу того, що експерт у своїх підрахунках лише припустив, що швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 могла бути більшою за 50 км/год., оскільки згідно висновку експерта вихідними даними в цій частині були первинні пояснення водія ОСОБА_1 від 16.09.2020р., з яких слідувало, що перед зіткненням дорожня ситуація склалась наступним чином: …рухався лівою смугою з швидкістю близько 65км/год. в с.Конопниця в напрямку до с.Шегині та наближаючись до перехрестя з другорядної дороги виїхав автомобіль. Водій застосував гальмування, але уникнути зіткнення не вдалося».

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, в частині того, що він рухався автомобілем марки «ВАЗ 2108», д.н.з НОМЕР_1 , автодорогою «Львів-Шегині» в напрямку с.Шегині Яворівського району Львівської області зі швидкістю 45-50 км/год., оскільки такі відрізняються від його первинних пояснень, що надавались ним безпосередньо після події дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої він був. Суд вважає, що зазначені пояснення ОСОБА_1 , надані таким в судовому засіданні з врахуванням ним висновку експерта №8102 від 22.03.2021р. та надані саме з метою уникнення відповідальності за вчинене. Не приймає суд до уваги і показання допитаних в судовому засіданні свідків, які також надали суду пояснення в частині швидкості руху автомобіля марки «ВАЗ 2108», які відрізняються від їх первинних пояснень, що надавались ними у вересні 2020р. Таку поведінку свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 суд розцінює як бажання «вигородити» водія ОСОБА_1 , який є для них близьким родичем (добрим знайомим).

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

ОСОБА_1 та його захисник не надали суду жодних доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього.

При цьому судом враховується також те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, в тому числі на час складання протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 дії працівників поліції не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього,- суду не скеровував.

Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У п.7 ст.247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 «У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП».

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у зв`язку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі «Волков проти України», Заява № 21722/11).

Таким чином, в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обов`язковим для країни, які підписали Конвенцію.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення і лише після цього закриває провадження у справі.

Аналіз положень ст.38 та п.7 ст.247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №199677 від 03.06.2021 року, - дорожньо-транспортна пригода мала місце 14.09.2020 року. Відтак, як і на час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на час розгляду справи у суді, тобто станом на 12.01.2022 року, - закінчились передбачені ч.2 ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а тому адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено.

Згідно з ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: - про накладення адміністративного стягнення; - про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; - про закриття справи.

З огляду на заперечення ОСОБА_1 своєї вини та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінувалось, судом в повному обсязі досліджено всі обставини справи та встановлено в діях водія ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Натомість, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 9, 38, п.7 ст.247, ст.283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак