ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5481/20 Головуючий І інстанції Шарко О.П.
Провадження № 33/818/231/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.156 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

05 січня 2022 року

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Дьоміної М.В. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 3 400 грн. з конфіскацією предметів торгівлі

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Дьоміна М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та зобов`язати уповноважену особу повернути ОСОБА_1 вилучені на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено як саме здійснювалась торгівля з лотка, в кіоску, тощо, а також працівниками поліції не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 торгівлі.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції здійснювався тиск на ОСОБА_1 , які погрожували його арештувати

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. На адресу, зазначену в апеляційній скарзі, направлялись судові повістки, однак вони повернулись до суду з відміткою поштового відділення « адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

28.12.2021 рок апелянта - адвоката Дьоміну М.В. було повідомлено телефонограмою про місце, дату та час апеляційного розгляду, однак в судове засідання вона не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Дьоміна М.В. є ініціаторами апеляційного перегляду постанови судді.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційним судом вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про час та місце розгляду його апеляційної скарги.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи, яка її подала, а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та його захисника, в межах апеляційної скарги, тобто з урахуванням доводів та вимог, які містяться в ній, та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось в торгівлі тютюновими виробами без ліцензії з рук.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , 17 вересня 2020 року, приблизно о 12 год. 00 хв., в районі будинку 2/146 по пр-ту Петра Григоренка, у м.Харкові, здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами без відповідної ліцензії з рук.

Внаслідок зазначених подій працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 310366 від 17 вересня 2020 року.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується відмостями, які містяться у:

- рапорті працівника поліції (а.с. 2);

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 17.09.2020 року відповідно до яких він пояснив, що «17.09.2020 находился на территории рынка расположенного по адресу: г.Харьков, пр-т Григоренка 2/146, где с лотка осуществлял торговлю табачными изделиями без разрешительных документов» (а.с. 3)

- відомостями акту вилучення від 17.09.2020 року; (а.с. 4)

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 під час складання протоколу підписав протокол про адміністративне правопорушення та надав пояснення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в протоколі зазначення як саме здійснювалась торгівля спростовуються матеріалами справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить формулювання, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю тютюнових виробів саме з рук, що відповідає вимогам ст. 156 КУпАП

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не надано доказів того, що саме ОСОБА_3 здійснював торгівлю тютюновими виробами без ліцензії апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, дослідженими письмовими поясненнями наданими особисто ОСОБА_1 від 17.09.2020 року, відповідно до яких він особисто підтвердив, що він здійснював торгівлю тютюновими виробами без дозвільних документів.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 в будь-який спосіб не оскаржувались дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки є суб`єктивними, тобто незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, в наслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Разом з цим, апеляційний суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав передбачених п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність з огляду на таке.

Розглядаючи вимогу захисника про закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП апеляційний суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДП ВАБ №310366 складено 17.09.2020 року, а судом першої інстанції справу розглянуто 16.11.2020 року тобто в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КУпАП, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Дьоміної М.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков