Справа №: 486/1479/21 Провадження № 3/486/15/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.

при секретарі - Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 Первомайського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.07.2021 року, о 23.11 год., на 94км автодороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв, керував транспортним засобом мопедом «FLYBO» без реєстраційного номеру, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор ДРАГЕР №0251, тест №139, показник якого склав 0,67% проміле. Порушив п. 2.9.а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а) Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.10.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200.00 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився 21.10.2021 року, 12.11.2021 року, 03.12.2021 року, 12.01.2022 року, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями, однак останній не виявив бажання отримати її у поштовому відділення, у зв`язку з чим вона повернулися на адресу суду. Постановами суду від 22.11.2021 року та 07.12.2021 року було оголошено привід ОСОБА_1 , який працівниками поліції не виконано у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання. При цьому суд звертає увагу, що ОСОБА_1 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, тому суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим, що є підставою для розгляду справи у його відсутність, як передбачено ч.1 ст. 268 КУпАП.

З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені всі можливі дії щодо виклику ОСОБА_1 в судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявним письмовими матеріалами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши письмові матеріали та з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.1.2. Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.п 6, 7 розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку доповнюють один одного і не протирічать один одному, працівниками поліції в даному випадку були дотримані вимоги зазначених нормативних актів.

Судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 , за його згодою, проводився на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 210700 від 09.07.2021 року, який, складений у відповідності до вимог ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в неавтоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, а тому, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, результатами тестування ОСОБА_1 на наявність стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор ДРАГЕР ALCOTEST 6810, тест №169, згідно якого вміст парів алкоголю складає 0.67% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, записом з відео-реєстратора, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проведення тестування, щодо виявлення в нього стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Від проходження огляду та визначення ступеню сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився.

Також матеріали справи містять копію постанови від 09.07.2021 року серії БАБ № 079008 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.6 ст. 121, ч.1 ст. 121, КУпАП, що і стало причиною зупинки останнього.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного із керуванням транспортним засобом після вживанням алкогольних напоїв, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, накладення штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень. При цьому суд зазначає, що ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає альтернативності застосування іншого адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір розміром 496.20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп..

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін