Провадження № 33/824/492/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року у адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції виходив з того, що 27 серпня 2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «VolkswagenGolf», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №45 по вулиці Бойчука (міст в напрямку лівого берега) в місті Києві, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрав безпечного бокового інтервалу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує зокрема на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, дійшов необґрунтованого висновку про доведеність його вини, оскільки обґрунтував свої висновки даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями іншого учасника ДТП, які не підтверджуються іншими доказами, безпідставно не врахував пояснень свідка щодо фактичних обставин ДТП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Приймаючи постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, однак, позаяк, відповідно до вимог ст. 38 ч. 2 КУпАП стягнення може бути накладено на особу не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому відповідно з вимогами ст. 247 ч. 1 п. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрив провадження у даній справі, оскільки строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлені статтею 38 КУпАП, закінчились.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з пунктом 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №210596 від 27 серпня 2021 року, згідно якого 27 серпня 2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «VolkswagenGolf», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №45 по вулиці Бойчука (міст в напрямку лівого берега) в місті Києві, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрав безпечного бокового інтервалу, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів;

- схемою місця ДТП від 27 серпня 2021 року із зазначенням місця розташування автомобіля «VolkswagenGolf» та автомобіля «Mazda» після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів та з якої вбачається, що як до схеми місця ДТП так і до локалізації пошкоджень транспортних засобів під час складання схеми місця ДТП в учасників ДТП зауважень не було ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких слідує, що водій автомобіля «VolkswagenGolf», що рухався позаду, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення, при цьому вказує, що водій автомобіля «VolkswagenGolf» надав недостовірну інформацію щодо напрямку руху їх автомобілів та обставин ДТП.

Як вбачається із матеріалів справи у вину ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 12.1 ПДР України, яка зобов`язує водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також вимог п.13.1 ПДР України яка зобов`язує водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як зазначено вище п. 13.1 ПДР України передбачений обов`язок водія дотримуватись безпечної дистанції. Відповідно до п.1.10 ПДР України безпечна дистанція- це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що безпечна дистанція повинна запобігати зіткненню із транспортним засобом, який рухається попереду по тій самій смузі руху виключно у випадку раптового гальмування або зупинки цього (того, що рухається попереду) транспортного засобу. Відповідно водій транспортного засобу повинен нести відповідальність за порушення безпечної дистанції руху у випадку, коли відбулося зіткнення транспортних засобів внаслідок раптового гальмування чи зупинки транспортного засобу, який рухався попереду.

Отже, оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження доведення порушення ОСОБА_1 пунктів 12.1, 13.1 ПДР, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VolkswagenGolf», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Апеляційний суд враховує те, що докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом по справі відхиляються судом як необґрунтовані, позаяк протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, який вказав у протоколі про свою незгоду із складанням у відношенні нього протоколу та надав пояснення на окремому аркуші.

Пояснення свідка ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «Mazda» змінював напрямок руху, в результаті чого відбулося ДТП, оцінюється судом критично, позаяк вони протріщать як схемі ДТП, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, так і першопочатковим поясненням самих учасників ДТП, до того ж він є зацікавленою особою як рідний брат ОСОБА_1 .

Складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд враховує, що клопотання про призначення експертизи у суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв і таких даних матеріали справи не містять.

Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого судуі були підставами для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким місцевим судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник