Справа № 450/3972/21 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/1923/21 Доповідач в 2-й інстанції: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Назаркевича Сергія Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 грн 00 коп.

Згідно з постановою судді, 14.09.2021 о 19 год 28 хв в с. Ков`ярі, вул. Ковирська, Львівського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Москвич 403, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого з`їхав з дороги у кювет та перекинувся. В результаті автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12, 12.3 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Назаркевич С. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У поданому клопотанні про долучення доказів захисник Назаркевич С.М. просить долучити до матеріалів справи копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 із зазначенням 2 групи інвалідності.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що 14.09.2021 року орієнтовно о 19:30 год., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Москвич 403» номерний знак НОМЕР_1 на вул. Ковирська в с. Ков`ярі Пустомитівського району Львівської області. При цьому водій не порушував ПДР, а саме їхав із дозволеною та безпечною швидкістю біля 50 км/год., уважно стежив за дорожньою обстановкою та враховував таку. Наближаючись до перехрестя ОСОБА_1 рухався прямо, однак раптово з лівої сторони з прилягаючої дороги не надавши переваги в русі ОСОБА_1 на перехрестя виїхав автомобіль, який створив аварійно-небезпечну ситуацію, в результаті чого ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування та уникаючи зіткнення злетів у кювет. Винуватець ДТП поїхав із місця пригоди.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 191906 від 14.09.2021, не відповідає дійсним обставинам справи, складений без жодних доказів винуватості ОСОБА_1 , грунтуються лише на припущенні.

Вважає, що у діях водія ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП, адже такий не порушував вимог ПДР, а діяв із їх дотриманням, а саме п. 12.3. ПДР та відповідно у працівників поліції не було підстав складати відносно водія адміністративних матеріалів, а спробувати розшукати винуватця ДТП та з`ясувати усі обставини ДТП.

Вказує на те, що схема місця ДТП підтверджує версію події ОСОБА_1 , оскільки на схемі ДТП зображено перехрестя доріг та розташування транспортного засобу, що підтверджує те, що ОСОБА_1 з`їхав у кювет уникаючи зіткнення, через аварійну ситуацію, яку створив водій невстановленого транспортного засобу.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не надав належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник покликається на те, що 12 листопада 2021 року ним було ознайомлено із матеріалами справи в тому числі з відеозаписами події, які є доволі об`ємними, та йому був необхідний час для аналізу документів, тому апеляційна скарга подана 15.11.2021 шляхом направлення поштою, відтак вважає, що такий пропущений з поважних причин.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 довелось зібрати ряд документів, щоб підтвердити що він підпадає під число осіб, яким може надаватись безоплатна правова допомога. Зважаючи на те, що термін розгляду заяв місцевим центром складає до 10-ти днів, то лише 11 листопада 2021 року Львівським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано Доручення № 907-ЛВ на адвоката Назаркевича С.М. для представлення інтересів ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , виступ захисника адвоката Назаркевича С.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №191906 від 14.09.2021 (а.с.1), схемою місця ДТП, у якій міститься опис технічних пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_1 (а.с.3).

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191906 від 14.09.2021 у вину ОСОБА_1 поставлено те, що він 14.09.2021 о 19 год 28 хв в с. Ков`ярі, вул. Ковирська, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом Москвич 403, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого з`їхав з дороги у кювет та перекинувся, в результаті автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Викладені в протоколі серії ДПР18 № 191906 від 14.09.2021 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.3), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце у с. Ков`ярі, вул. Ковирська, Львівського району, Львівської області, внаслідок якої транспортний засіб Москвич 403, номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження, а саме: пошкоджено праву сторону транспортного засобу. У графі Вид пригоди зазначено перекидання. У графі Результати огляду на стан сп`яніння зазначено водій № 1 ОСОБА_1 2,77 ‰.

Дана схема місця ДТП складалася в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.

Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності порушень Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 та відсутності пошкоджень транспортного засобу спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема схемою ДТП.

В силу вимог п. 12.1.Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.3. Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Проаналізувавши докази, зібрані у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу, та внаслідок вказаних дій з`їхав з дороги у кювет та перекинувся, в результаті чого автомобіль Москвич 403, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відтак, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 невиконанням вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху порушив правила безпеки руху і його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у суді першої інстанції не було наведено належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу та розцінюється апеляційним судом як спосіб уникнення останнім відповідальності за вчинене, оскільки така доводиться наявними в матеріалах справи доказами, допустимість яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, які у своїй сукупності взаємоузгоджуються та доповнюють один одного.

Суддя місцевого суду відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, судом першої інстанції належним чином не з`ясовано дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення норм матеріального права.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, накладаючи на нього адміністративне стягнення, суддя першої інстанції не врахував наведені вище вимоги Закону та стягнув з останнього на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова судді підлягає до зміни в цій частині із виключенням з її резолютивної частини посилання судді про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Назаркевичу Сергію Михайловичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Назаркевича Сергія Михайловича задоволити частково.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити в частині вирішення питання стягнення судового збору.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання про стягнення з ОСОБА_1 у дохід держави 454 грн судового збору.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.