ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 Справа №607/138/22 Провадження №3/607/76/2022 м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ГУ ДПС у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця, арбітражного керуючого,

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 33688 від 30.12.2021 встановлено, що за результатами камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2021, керівник (головний бухгалтер) ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ» ОСОБА_1 не подав податкову звітність з податку на додану вартість, чим порушив вимоги підпункту 49.18.1 (49.18.2) пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП не визнав. Зазначив, що його призначено ліквідатором банкрута ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ», а тому вважає, що він не є належним суб`єктом зазначеного правопорушення, оскільки не являється ні керівником ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ», ні головним бухгалтером даного товариства. Також вказав, що на даний час ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ» перебуває у стані припинення, постановою Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2021 вказане товариство визнано банкрутом. На підтвердження своїх доводів долучив витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та постанову Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2021.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері оподаткування. Об`єктивна сторона виражається у недотриманні посадовою особою підприємства вимог податкового законодавства. Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Тернопільської області ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ» визнано банкрутом, господарську діяльність товариства припинено. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

При розгляді справи, суд враховує, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (який діяв на момент відкриття провадження у справі, надалі Закон): арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з п.п. 10 та 11 ст. 22 Закону, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Законом; призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Відповідно до ст. 256 ч.1 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як видно, протокол про адміністративне правопорушення № 33688 від 30.12.2021 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, складено відносно ОСОБА_1 , арбітражного керуючого, ліквідатора ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ».

Разом з тим, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 28.10.2021, керівником ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ» є ОСОБА_2 , тоді як ОСОБА_1 є ліквідатором банкрута, що не робить його посадовою особою підприємства.

Матеріали справи не містять даних про припинення повноважень керівника чи органів управління ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ». Даних про те, що призначений розпорядник майна ОСОБА_1 є керівником чи посадовою особою ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ». суду не надано.

Отже, виходячи з наведеного, ОСОБА_1 , як розпорядник майна не є суб`єктом правопорушення та не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-3 КпАП України як посадова особа підприємства ТзОВ «МЕДІН КОМПАНІ».

Таким чином, органом, що порушив провадження в справі, до матеріалів справи не долучено належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук