Справа № 352/2340/21
Провадження № 3/352/23/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Струтинський Р.Р., розглянувши матеріали, що надійшли від Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Від Західного міжрегіональногоуправління Укртрансбезпекинадійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0001156 від 25.10.2021 р. відносно ОСОБА_1 , де вказано, що остання 25.10.2021 р. о 13 год. 09 хв у с. Березівка, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, здійснювала провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , без державної реєстрації та ліцензії на даний вид господарської діяльності.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненому не визнала, пояснила, що не є підприємцем, не займається жодною із видів діяльності, що потребує ліцензії та державної реєстрації, жодних коштів за перевезення не отримувала.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у даній справі підлягає до закриття, виходячи з наступного.

Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З переглянутого відеозапису, вбачається, що інспектор Укртрансбезпеки, відкривши салон транспортного засобу, запитує пасажирів про вартість проїзду, і сам відповідає.

Долучені до матеріалів справи фотографії транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому відсутня «шашка таксі» або інший знак, що вказує на таксування, не підтверджують обставини, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з перевезення пасажирів.

З урахуванням викладеного приходжу до висновку про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, у тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене приходжу до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 283-285, 287 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ