Справа № 395/913/21
Провадження № 3/395/1/2022

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Забуранний Р.А. розглянувши матеріали, що надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного ВП ГУНП в Кіровоградській області, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, КУпАП,-

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.10.2021 року близько 21 години 00 хвилин, по вул. Перемоги в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду та огляду за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин відмовився в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На розгляд матеріалів ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 27.11.2021 року, 06.01.2022 року, причини неявки суду не відомі. Крім того, на офіційному сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області (https://nm.kr.court.gov.ua/sud1115/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.

Такі дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Неявка ОСОБА_2 на розгляд матеріалів судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних доказів.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

А саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 011319 від 07.10.2021 року у відповідності до якого ОСОБА_2 07.10.2021 року близько 21 години 00 хвилин, по вул. Перемоги в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду та огляду за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин відмовився в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Більш того, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) поліцейських, які здійснювали оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 , який було долучено до матеріалів справи.

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не отримував водійське посвідчення. Отже, до нього не може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч. 1, ст. ст. 33, 299-300 КУпАП,-

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: Р. А. Забуранний