Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Бирковича О.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців зі сплатою судового збору в розмірі 420,40 грн на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно постанови, 11.12.2020 о 15 год. 30 хвилин, у м. Ужгороді, по вул. Підгірна біля буд. № 26, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом СКС, д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобі марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, та допустив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись із постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що накладене на нього адміністративне стягнення не є співмірним вчиненому діянню. Вказує на те, що суддею обрано більш суворе покарання за обставин, що ним заподіяно незначну матеріальну шкоду, так як вчинене ним діяння не потягнуло будь-яких інших наслідків. Зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, сприяв встановленню обставин справи, не намагався уникнути відповідальності. Вказує і на те, що позбавлення права керування транспортним засобом має для апелянта наслідком втрату роботи, так як він працевлаштований на посаді водія Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», має на утриманні неповнолітню доньку. Просить постанову змінити, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 , адвоката Бирковича О. І., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана належна оцінка у постанові.

Зі змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №292847 убачається, що 11.12.2020, о 15 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Підгірна, біля буд. № 26, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом СКС FDB-ПС, д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у попутньому напрямку тією ж смугою, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Час, місце, обставини та відомості про пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди відображені у схемі місця ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 та іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 убачається, що обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення мали місце 11.12.2020, о 15 год 30 хв, у м. Ужгород, по вул. Підгірна, біля будинку № 26.

Отже, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1. 9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

Так, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 порушив вищевказані вимоги, оскільки, керуючи транспортним засобом СКС FDB-ПС, д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався у попутному напрямку тією ж смугою, на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Висновки місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП викладені на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду справи у суді першої інстанції та перевіреними на предмет належності, достовірності і достатності апеляційним судом.

З оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав повністю, уникнути відповідальності жодного наміру не мав. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголосив, що не оспорює фактичні обставини справи, однак, накладене на нього судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вважає занадто суворим, таким, що матиме доленосні наслідки для нього, позаяк позбавить можливості апелянта утримувати родину - дружину та неповнолітню доньку. Також звернув увагу на те, що його діяння не заподіяли великих матеріальних збитків потерпілому та ушкоджень здоров`ю. Доводи в цій частині, на переконання апеляційного суду є слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або за систематичне порушення порядку користування цим правом. Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, суд першої інстанції не врахував у повному обсязі характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, а саме те, що він вину у вчиненому визнав повністю, сприяв встановленню фактичних обставин справи, щиро розкаявся, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює водієм Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». Крім того, з довідки про склад сім`ї убачається, що апелянт має на утриманні неповнолітню доньку, що підтверджується свідоцтвами про народження, та дружину, яка, згідно з довідкою про доходи від 05.01.2021, щомісяця отримує заробітну плату в середньому чотири тисячі гривень. Тому, твердження ОСОБА_1 про те, що саме позбавлення права керування транспортними засобами слугуватиме підставою для звільнення апелянта із займаної посади водія, що фактично позбавить можливості забезпечувати нормальні умови проживання його родини, і буде сприяти лише значному погіршенню їх матеріального становища, - на думку апеляційного суду є такими, що знайшли своє підтвердження та заслуговують на увагу.

Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, врахувавши встановлені під час апеляційного розгляду характеризуючи дані про його особу, а також те, що основним видом його трудової діяльності як водія Закарпатської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» є саме керування транспортним засобом, при цьому взявши до уваги той факт, що адміністративне правопорушення не призвело до тяжких наслідків, не спричинило істотної шкоди громадським або державним інтересам, - на переконання апеляційного суду, вищенаведене є підставою для висновку, що застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців є очевидно несправедливим та суворим.

Тому, апеляційний суд вважає, що оскаржувану постанову у частині накладення стягнення слід змінити та пом`якшити призначене стягнення, а саме - накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 124 КУпАП в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є мінімальним. У решті постанову слід залишити без змін.

Саме такий вид стягнення, на думку апеляційного суду, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу саме в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відхиляються.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає до зміни, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, змінити: пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН