Справа № 361/203/22
Провадження № 3/361/768/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т. К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем ТОВ «Укрхімпласт», РНКОПП НОМЕР_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209050 від 19 листопада 2021 року, 19 листопада 2021 року о 07 год. 25 хв. в Київській області, а/д-М-01 26 км в напрямку м. Києва водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 334123 від 19 листопада 2021 року, 19 листопада 2021 року о 07 год. 25 хв. в Київській області, а/д-М-01 26 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП визнав, проте не визнав у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду подав клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю у справі за ст. 124 КУпАП та клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому посилався на те, що протокол відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено о 11 год. 00 хв., тобто зі спливом встановленого 2 годинного терміну, протягом якого особа може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки правопорушення за ст. 124 КУпАП ним було вчинено о 07 год. 25 хв. Крім того, такий протокол було складено працівниками поліції за відсутності двох свідків, що є порушенням п. 8 Порядку № 1103, а відтак протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 334123 є недопустимим доказом у справі. Також у клопотанні зазначено, що з відеозапису вбачається, що поліцейський не виявив у нього вказані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, при пропозиції про проходження огляду свідки були відсутні. Поліцейський другого екіпажу перед тим, як під запис запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проінструктував його про те, що йому говорити, що ставить під сумнів добровільність відмови від проходження огляду. На думку ОСОБА_1 , поліцейський спровокував його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209050, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає таке.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначена КУпАП (ст. 266), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за № 1408/27853 (п.п. 1-7 розділу Х), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (п.п. 3-8, далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністрества внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за № 1413/27858 (далі Інструкція № 1452/735).

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, зокрема, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

При цьому, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 334123 від 19.11.2021 року, складений відносно ОСОБА_1 , сам по собі не є головним доказом події правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису водія у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою Верховного Суду, а саме постановою Касаційного адміністративного суду у складу Верховного Суду від 22.07.2019 року у справі № 757/2757/16-а.

Так, у судовому засіданні було досліджено відеозапис, а саме CD-R диск, з якого вбачається, що поліцейський не перевіряв у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які в подальшому поліцейським було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на відео працівник поліції спочатку каже ОСОБА_1 , що саме йому потрібно буде сказати під відеозапис і потім ОСОБА_1 це повторює, чим, на думку суду, вів в оману ОСОБА_1 та спровокував останнього до вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При перегляді зазначеного відео судом встановлено, що при складенні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення свідки були відсутні. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 334123 від 19.11.2021 року також вбачається відсутність свідків, чим порушено пункт 8 Порядку, згідно з яким у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 7 Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Проте в матеріалах справи наявне направлення до КНП КМНКЛ «Соціотерпаія», який не був найближчим закладом з місця зупинення ОСОБА_1 .

Частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а ,за відсутності таких ознак, не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, на переконання суду, наведені докази свідчать про те, що працівниками поліції не було дотримано саме процедуру проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , що в свою призвело до порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 124, ч. 1 ст. 130, 221, 247, 283-284, 287, 291, 298-299 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя: Т. К. Василенко