Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/14/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.01.2022 м. Гребінка

19 січня 2022 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., за участі особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від СПД №1 ВП №1 Лубенського районного відділу поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 173-2 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не встановлений, паспорт гр. України (id-картка) № НОМЕР_1 ,-

в с т а н о в и в :

01.12.2021 громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері громадянки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в її сторону погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в скоєному визнав частково. Зазначив, що дійсно в той день відбувся конфлікт з матір`ю, з приводу належної йому земельної ділянки, яку останні виставили на продаж без його відома, в ході даного конфлікту він нецензурно висловлювався, матері не бив.

Незважаючи на це, вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 136333 від 03.12.2021 (а.с.1), рапортами про опрацьовані звернення від 01.12.2021 (а.с.3,4), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.5), письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 (а.с.6), рапортом ДОП Бондаря О. (а.с.7).

Слід зауважити, що організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що дії ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП кваліфіковані вірно, як скоєння дій психологічного характеру по відношенню до своєї матері, тобто насильства в сім`ї.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність особи обставин, судом не встановлено.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер скоєного та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , його матеріальний стан, а також той факт, що будь-яких негативних наслідків та шкоди від її дій державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян не завдано, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

У зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 34, 173-2 ч.1, ст. ст. 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський