Справа №591/8576/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/90/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Колоусова Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Колоусова Я. П. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 22 листопада 2021 року о 23 год. 47 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем BMW 530, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Прокоф`єва, в районі будинку № 2, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису за допомогою приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0,74% проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Колоусова Я. П. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, а справу закрити, у зв`язку невідповідністю висновків, до яких дійшов суд, із фактичними обставинами справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а також неповним всановленням всіх обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелян вказує, що наданий суду відеозапис не може бути належним доказом огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на ньому не видно, хто проводить огляд, який прилад використовує, які результати показав прилад, чи була герметично запакована трубка, чи проводився контрольний замір повітря, тощо. При цьому ніхто, окрім поліцейського не може підтвердити вказані обставини.

Зазначає, що з наданих суду відеозаписів, вбачається що після проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції не склали акт огляду на стан сп`яніння (далі - акт огляду), а лише роздрукували висновок газоаналізатора «Drager» та приступили до складання протоколу. Тим самим порушили вимоги п. 10 розділу 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, оскільки результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Тобто, акт огляду є підставою для складання протоколу. В даному випадку акт огляду складений не був, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_1 в акті та ненадання йому копії акту, як цього вимагає вказана Інструкція.

Крім того вказує, що висновок газоаналізатора «Drager» (тест № 87) викликає сумніви. Так відповідно до наданих суду відеозапиcів, результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння поліцейський оголосив о 23:59 год. 22.11.2021 року, а о 00:01 год. 23.12.2021 року надав для ознайомлення висновок газоаналізатора «Drager». При цьому у самому висновку зазначено, що він складений 23.12.2021 о 00:03 год., що не відповідає відеозапису і викликає сумніви з приводу точності показів, застосованого інспектором Куровим А. А. газоаналізатора.

Наголошує на тому, що відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі обов`язково вказується місце його складання. У протоколі серії ААБ № 061115 зазначено, що ОСОБА_1 був зупинений за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, в районі будинку № 2. Ця ж адреса вказана як місце складання протоколу. Такі відомості не відповідають дійсності, оскільки фактично зупинка відбулася за адресою: м. Суми, вул. 2-га Харківська, біля будинку № 6. За цією ж адресою відбувався огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння та складався протокол.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Колоусова Я.П., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23 листопада 2021 року серії ААБ № 061115 (а.с. 1);

- висновком приладу газоаналізатор алкотест «Drager», показник 0.74% проміле (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а с. 3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 5);

- довідкою АП УПП в Сумській області від 24 листопада 2021 року, з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня (а.с. 6);

- відеозаписом.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апелянта про те, що наданий суду відеозапис не може бути належним доказом огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на ньому не видно, хто проводить огляд, який прилад використовує, які результати показав прилад, чи була герметично запакована трубка, чи проводився контрольний замір повітря, тощо, не можна взяти до уваги, оскільки, як вбачається з відеозапису, який було вивчено апеляційний судом під час підготовки до судового засідання, роз`яснення працівниками поліції можливості проведення огляду в медичному закладі у разі незгоди водія, на що останній погодився з результатом.

Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що за наявності належним чином відтворених обставин даної події , то можливі незначні неточності при оформленні матеріалів не є такими, що спростовують провину ОСОБА_1 та не викликають сумнівів у суду в результатах проведеного огляду

.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Всі інші доводи апелянта також не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для недовіри вказаним доказам у суду першої інстанції не наведені, ними підтверджено проведення огляду на визначення стану сп`яніння водія згідно встановленого порядку, а наданим суду відеозаписом підтверджено керування водієм ОСОБА_1 автомобілем за наведених обставин, а також складання протоколу відносно нього та проведення зазначеного огляду працівниками поліції з дотриманням вимог закону.

Крім того апеляційний суд зазначає, що присутність свідків про проведенні огляду для визначення стану сп`яніння не є обов`язковою з огляду на вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки проводився відеозапис, тому неприведення у відповідність цих нормативних актів, на думку суду не тягне за собою визнання недійсним проведення огляду).

Що стосується доводів апелянта, про те, що відомості, які зазначені в протоколі, щодо місця вчинення зазначеного адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, оскільки фактично зупинка відбулася за адресою: м. Суми, вул. 2-га Харківська, біля будинку № 6. За цією ж адресою відбувався огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння та складався протокол, то такі доводи апеляційний суд не можу взяти до уваги оскільки вони нічим не підтверджені, і крім того не спростовують факту керування 22 листопада 2021 року о 23 год. 47 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем BMW 530, н.з. НОМЕР_1 в м. Суми в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується та підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд зазначає, що суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника адвоката Колоусова Я. П. на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.