Провадження № 3/201/170/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером ТОВ «МА «Дніпропетровськ», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 листопада 2021 року о 16 годині 56 хвилин, керуючи автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_1 , рухався на перехресті з круговим рухом в районі електроопори № 251 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні траєкторії руху справа наліво не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Міні», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він виїхав на перехрестя з круговим рухом з правої крайньої смуги по пр. Героїв та продовжив рух далі, не змінюючи напрямок руху, оскільки рухався по колу у напрямку вул. Космічна в м. Дніпрі в межах однієї смуги, проте несподівано відчув удар у ліву задню частину від зіткнення, після чого його автомобіль розвернуло та він зупинився.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що, керуючи автомобілем «Міні», він виїхав з пр. Героїв у м. Дніпрі з середньої смуги на перехрестя з круговим рухом, водночас інший водій ОСОБА_1 також виїхав з пр. Героїв на означене перехрестя, однак з правої крайньої смуги, яка дозволяла рух лише у напрямку повороту праворуч, а тому для того щоб рухатися далі по колу останньому потрібно було перестроїтися лівіше та перетнути суцільну смугу. Таким чином водій ОСОБА_1 опинився справа від нього та при виїзді з кола у напрямку вул. Набережна Перемоги він несподівано побачив прискорення попутного справа автомобіля «Пежо», що виїхав та перетнув його траєкторію руху, у зв`язку з чим він став гальмувати, однак уникнути зіткнення все одно не вдалось.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 03 листопада 2021 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, водночас з координат розміщення останніх на проїзній частині стає очевидним, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось під час зміни траєкторії руху водієм ОСОБА_1 , який був вимушений це зробити через дорожню обстановку, що склалась на його шляху, оскільки дорога у його напрямку руху заокруглювалася, у зв`язку з чим останній, змінюючи траєкторію руху справа наліво, не переконався в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, в тому числі тим, які в той момент рухались зліва у попутному напрямку, зокрема водієві ОСОБА_2 , внаслідок чого відстань між боковими частинами їх автомобілів зменшилася, що призвело до наслідків, які настали, також з протилежного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а також поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо його невинуватості суд відноситься критично з огляду на те, що встановлений під час судового розгляду механізм цієї пригоди свідчить про порушення правил дорожнього руху саме з боку водія ОСОБА_1 , який змінив траєкторію руху ліворуч, оскільки це обумовлювалося дорожніми умовами на перехресті з круговим рухом, на яке останній виїхав з крайньої правої смуги, у зв`язку з чим геометричні параметри дороги змушували останнього здійснювати маневрування. Внаслідок цього відбулось контактування бокових частин автомобілів «Міні» та «Пежо» між собою, зокрема на автомобілі «Міні» було пошкоджено передню частину з правого боку, а на автомобілі «Пежо» було пошкоджено задню частину з лівого боку. В даній дорожній ситуації ОСОБА_1 повинен був переконатися в безпечності свого маневру не тільки перед початком маневрування, а також і в ході (впродовж) всього його здійснення, однак водієм при виборі смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху на ділянці дороги, по якій останній став випереджати попутного зліва водія ОСОБА_2 .

Водночас суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм правил дорожнього руху не заслуговують на увагу при розгляді даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин, викладених в даному протоколі стосовно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній лише рухався у напрямку, що був обраний ним раніше.

Клопотання сторони захисту про необхідність отримання додаткових доказів та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Міні».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16 жовтня 2008 року, суд враховує, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, а тому, з огляду на характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що є обґрунтовані підстави, що останній не буде допускати подібного надалі, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі восьмисот п`ятдесяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко