Справа № 206/5310/21
Провадження № 3/206/43/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., Скорого В.В., його захисника Кравченко В.В., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого Чіп Я.М., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2021 о 12 год. 15 хв. в м. Дніпро, вул. Курсантська, 7, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначив, що саме потерпілий винний у даній ДТП.

Захисник Кравченко В.В. у судовому засіданні підтримала ОСОБА_2 , заперечувала винність останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Окрім цього зазначила, що винність у даному ДТП не лише зі сторони ОСОБА_2 , а й з боку потерпілого, оскільки останній порушив вимоги п. 14.6(а) ПДР України.

Крім цього, захисником до суду було подано клопотання відповідно до якого зазначено, що за результатами проведеної авто-технічної експертизи ДНДЕКЦ МВС України від 04.01.2022 встановлено обоюдну вину обох водіїв у вчинені ДТП, що сталася 13.11.2021 на перехресті вул. Осінньої та вул. Курсантської у м. Дніпрі. Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, а дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 14.6 (а) ПДР України. Враховуючи дані обставини, захисник у своєму клопотання просила направити до УПП в Дніпропетровській області виділені матеріали із даної справи з метою складання протоколу відносно водія ОСОБА_1 .

У судовому засіданні потерпілий та його представник просили визнати ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Не дивлячись на не визнання своєї вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вина ОСОБА_2 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 105915 від 13.11.2021 встановлено, що 13.11.2021 о 12 год. 15 хв. в м. Дніпро, вул. Курсантська, 7, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку під керуванням ОСОБА_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Показами потерпілого ОСОБА_1 в судовому засіданні, які узгоджуються з його письмовими поясненнями від 13.11.2021.

Фототаблицею з місця ДТП підтверджено характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів.

Схемою місця ДТП від 13.11.2021, яка сталась у м. Дніпро, вул. Курсанська, 7, встановлено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП.

Висновком експертного дослідження від 04.01.2022 № ЕД-19/104-21/39956-ІТ відповідно до якого зазначено, що у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Nissan X-TRAIL ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Відповідно до положень ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є наявність вини особи у скоєнні такого діяння.

Так, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена.

До пояснень водія ОСОБА_2 в судовому засіданні в частині не визнання своєї вини в ДТП суд відноситься критично, оскільки вони нічим об`єктивно не підтверджені, водій не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, та не заявив відповідних клопотань щодо їх витребування, що свідчить про намір останнього, таким чином уникнути відповідальності. Так само водій ОСОБА_2 одразу після складання відносно нього адміністративного матеріалу та протягом всього судового розгляду не оскаржував дії працівників поліції у випадку не згоди з їх діями.

Більш того, за ініціативою захисника Кравченко В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , було проведене експертне дослідження та зроблений висновок експерта № ЕД-19/104-24/39956-ІТ від 04.01.2022 у якому зазначено, що «у даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «NISSAN X-TRAIL» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди».

В той же час, ОСОБА_2 та його захисником не було надано жодного допустимого доказу, який би міг спростувати винність ОСОБА_2 у порушенні ним п. 10.1. ПДР.

Суд звертає увагу, що у даній справі про адміністративне правопорушення, розглядається протокол про адміністративне правопорушення складений саме відносно ОСОБА_2 за порушенням ним п. 10.1 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП та наявні докази, що містяться в матеріалах справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_2 поза розумним сумнівом доводиться встановленими судом обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, фототаблиці, поясненнях потерпілого, висновком експертного дослідження та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

Позицію ОСОБА_2 суд розцінює як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне порушення.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує ступень вини правопорушника, його особу, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено, як і не встановлені обставини, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_2 присутнє явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами. Таке безвідповідальне ставлення до своїх обов`язків як водія може призвести до тяжких наслідків, як для нього самого, так і привести до тілесних ушкоджень та навіть смерті інших учасників дорожнього руху.

Враховуючи суспільну небезпечність, яку останній створює, як до свого життя, так і для інших учасників дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Недоцільним, на думку суду, буде накладення стягнення у виді штрафу, оскільки ОСОБА_2 не працює та такий вид стягнення буде не достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення та не зможе запобігти вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 124, 245, 247, 251, 252, 277, 278, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість)місяців.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміни постанови.

Суддя К.С. Маштак