ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

21 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., перевіривши клопотання адвоката Ковч Т.Б. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп..

На вказану постанову суду, адвокат Ковч Т.Б. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких просили поновити їм строк на апеляційне оскарження рішення судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року та скасувати його.

Свої вимоги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 та на той момент його захисник Морозова О.В., не були присутніми під час проголошення рішення Шевченківського районного суду. Про його існування дізнався ОСОБА_1 , з ЄДРСР - 14 грудня 2021 року, а отримав постанову суду лише 24 грудня 2021 року. У зв`язку з чим, вважають, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 09 грудня 2021 року ними пропущено з поважних причин, а тому просять його поновити.

№727/9329/21 Головуючий у І інстанції: Одовічен Я.В.

Провадження №33/822/72/22 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ст. 294 КУпАП

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів адвоката Ковч Т.Б. й ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня

винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження, постанова районного суду відносно ОСОБА_1 у справі №727/9329/21 була винесена судом 09 грудня 2021 року.

Так, з постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 09 грудня 2021 року під час розгляду справи. Проте, при судовому розгляді справи була присутня захисник ОСОБА_1 адвокат Морозова О.В..

Тобто, строк на апеляційне оскарження постанови суду для адвоката Морозової О.В. слід обчислювати з дати прийняття судом рішення у справі щодо ОСОБА_1 09 грудня 2021 року, так як захисник була в судовому засіданні, а твердження про те, що рішення суду не було проголошено нею не доведено, а отже кінцевою датою для подання апеляційної скарги захистом є 20 грудня 2021 року.

Проте, захисником ОСОБА_1 адвокатом Морозовою О.В., лише 20 грудня 2021 року було подано заяву до суду про отримання копії постанови суду від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 , проте отримала сторона захисту її тільки 24 грудня 2021 року.

У зв`язку з чим, Чернівецьким апеляційним судом 05 січня 2022 року адвокату Морозовій О.В. відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із не наведенням обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення.

Крім того, з досліджених судом матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи щодо нього 09 грудня 2021 року, однак він свідомо в засідання не з`явився, як і не надав суду заяви/клопотання про неможливість взяти участь у розгляді справи.

21 грудня 2021 року районним судом на адресу ОСОБА_1 скеровано копію постанови Шевченківського районного суду від 09 грудня 2021 року, яку останній отримав 24 грудня 2021 року, про що особисто зазначає в своїй апеляційній скарзі.

Варто уваги й те, що ОСОБА_1 фактично було відомо про прийняте судом 09 грудня 2021 року рішення щодо нього - 14 грудня 2021 року з ЄДРСР, однак останній, особисто із заявою до суду про отримання копії постанови суду не звернувся в той день чи наступний, як і не одразу довів до відома свого захисника адвоката Морозову О.В., що судом вже прийнято рішення в його справі, а чекав коли йому його направлять. А отримав він копію постанови суду від 09 грудня 2021 року - 24 грудня 2021 року, як зазначалося вище та про що вказують в свої апеляційних скаргах адвокат Ковч Т.Б. і сам ОСОБА_1 від 17 січня 2022 року.

Отже, для правопорушника ОСОБА_1 строк звернення до суду з апеляційною скаргою обчислюється з 24 грудня 2021 року та кінцевою датою подання апеляції є 03 січня 2022 року.

Слід зазначити, що чинним КпАП України, не передбачено оскарження постанови суду першої інстанції з моменту отримання її повного тексту.

Попри те, ОСОБА_1 10 січня 2022 року укладає договір про надання правової допомоги з адвокатом Ковч Т.Б. та фактично, повторно, звертається до суду про захист своїх прав, але вже й особисто. А саме, 13 січня 2022 року через поштове відділення, адвокат Ковч Т.Б. в інтересах ОСОБА_1 та особисто правопорушник подають апеляційні на постанову суду від 09 грудня 2021 року.

В своїх апеляційних скаргах адвокат Ковч Т.Б. та правопорушник ОСОБА_1 щодо причин пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 09 грудня 2021 року посилаються на те, що постанова суду не проголошувалась 09 грудня 2021 року, однак такі твердження учасників адміністративного провадження є надуманими, голослівними та не доведеними в апеляційних доводах.

Разом з тим, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому буде розглядатися в судовому порядку, а також про вже прийняте рішення щодо нього 09 грудня 2021 року, однак останній не вжив всіх можливих заходів для подання апеляційної скарги на рішення суду І-ї інстанції в межах строків, передбачених ст. 294 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 , вправі особисто звернутися з апеляційною скаргою до суду повторно і з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, однак його доводи повинні бути обґрунтованими та доведені доказами, а не лише словами.

Однак, зловживаючи своїм правом, ОСОБА_1 знову/повторно уклав договір з іншим адвокатом, який також подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду від 09 грудня 2021 року, проте наводить ті ж доводи та підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду, які вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою адвоката Морозової О.В..

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що адвокат Ковч Т.Б. та правопорушник ОСОБА_1 не навели обґрунтованих, достовірних та доведених доказами підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційні скарги повернути апелянтам.

Керуючись ст. 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотань адвоката Ковч Т.Б. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2021 року.

Апеляційні скарги із доданими матеріалами повернути апелянтам.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська