Справа № 308/4859/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
18.07.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Шерегі В. М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Шерегі В. М.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 (три тисячі чотириста гривень).
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
Згідно з постановою, 20.04.2022, о 10 год 00 хв, ОСОБА_1 , який є громадянином України, прибув у пункт пропуску "Ужгород", де під час перетинання державного кордону пред`явив на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Угорщини № НОМЕР_1 , виданий 19.11.2019 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу, чим порушив вимоги ст. 2 Закону України "Про громадянство України", статей 9, 12 Закону України "Про державний кордон", статей 2, 3 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Шерегі В. М. вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Зазначає, що у постанові суду першої інстанції не встановлено, а матеріали справи не містять жодного доказу того, що паспорт громадянина Угорщини, який ОСОБА_1 пред`явив під час перетинання державного кордону містить ознаки підробки чи неправдиві відомості, а тому сам факт пред`явлення документу, який є дійсним, не може вважатися порушенням законодавства та не визнається порушенням правил і порядку перетинання державного кордону України. Апелянт стверджує, що Державна прикордонна служба України (далі - ДПСУ) підтвердила правомірність перетину ОСОБА_1 кордону. Тому, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 намагався перетнути кордон без відповідних документів не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Апелянт звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено про те, що вказаний документ є протермінованим, недійсним чи підробленим. При в`їзді 19.04.2022, ним на територію України, уповноважені представники ДПСУ не ухвалювали жодних рішень про відмову у перетині кордону. Апелянт стверджує, що у разі, якщо орган ДПСУ вважав, що для перетину кордону ОСОБА_1 необхідно було подати паспорт саме громадянина України, уповноважена особа повинна була ухвалити рішення про відмову у перетині кордону із зазначенням підстав для відмови, що могло бути предметом судового оскарження. Адвокат Шерегі В. М. також зазначає, що його підзахисний перетнув кордон у пункті пропуску, а саме ПП «Ужгород», що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника, адвоката Шерегі В. М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді підлягає скасуванню з таких підстав.
Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи вищенаведених вимог закону місцевим судом не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки надано не було.
Так, диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або у пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
У підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 012091 від 20.04.2022, протокол про адміністративне затримання від 20.04.2022, протокол особистого огляду, огляду речей і документів від 20.04.2022, копію закордонного паспорта громадянина Угорщини серії НОМЕР_1 , виданого 19.11.2019 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію форми 1-А щодо ОСОБА_3 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.04.2022, рапорт інспектора прикордонного контролю ВПС «Ужгород» від 20.04.2022, не даючи їм аналіз, а саме не зазначивши які факти та обставини ці докази підтверджують.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , перетинаючи кордон України у пункті пропуску «Ужгород» мав при собі й надав інспектору прикордонної служби паспорт громадянина Угорщини.
Вищевказане підтверджується як оформленими працівниками митного органу процесуальними документами, так і наведеними в апеляційній скарзі доводами та поясненнями зокрема самого ОСОБА_1 .
Передовсім апеляційний суд звертає увагу на те, що чинним в Україні законодавством відповідальності за множинне громадянство не передбачено.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.
Цим же законом (п.п.12, 14 ч.1 ст.1) передбачено, що паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.
При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності конкретній особі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України, має також закордонний паспорт громадянина Угорщини на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , терміном дії з 19.11.2019 по 08.11.2029, за яким він 20.04.2022 мав намір перетнути державний кордон України як громадянин Угорщини. Вказаний документ містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує його особу, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Європейської Конвенції «Про громадянство»). При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 перетинав державний кордон поза межами пункту пропуску, також немає даних, які свідчать про підробку пред`явленого ним документу, його недійсність чи інші протиправні ознаки.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що перетинаючи державний кордон України, був затриманий у зв`язку із наявністю у нього подвійного громадянства країни Угорщини, яке він отримав у законний спосіб, у зв`язку з тим, що більшість членів його сім`ї є громадянами Угорщини (а. с. 8)
Наведені вище обставини та докази свідчать про те, що у ОСОБА_1 є паспорт громадянина Угорщини, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється, і який надає йому певні права, у тому числі й на в`їзд в Україну чи виїзд із України, що в свою чергу свідчить про те, що 20.04.2022 о 10 год 00 хв при пред`явленні у пункті пропуску «Ужгород» цього документу, ОСОБА_1 мав право як виїжджати з території України, так і в`їжджати в Україну.
Доказів на спростування вказаних обставин суду не надано і у справі такі відсутні.
Отже, дії ОСОБА_1 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції» Про громадянство», ратифікованої Україною.
Апеляційний суд, дослідивши наведені вище докази та обставини, давши їм відповідну оцінку, вважає, що суд першої інстанції безпідставно піддав сумніву достовірність паспорта громадянина Угорщини, а відтак і право ОСОБА_1 як громадянина Угорщини на перетин кордону із пред`явленням цього документа, при цьому, необґрунтовано вдавшись до оцінки правомірності множинності громадянства особи, замість встановлення факту чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, суть та склад правопорушення й, чи винувата особа в його вчиненні.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України у пункті пропуску без відповідних документів, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що позиція суду першої інстанції відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції "Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно з якою Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватим у тому, що він «вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу», не вказує на те, який саме документ (відповідний документ) зобов`язаний був пред`явити ОСОБА_1 при перетині державного кордону України.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень КУпАП вжиття заходів зі встановлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення цієї категорії, складання протоколів про адміністративні правопорушення ; з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладається на посадові особи органів Державної прикордонної служби України (п. 1 ч. 1 ст. 255КУпАП); відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб органів Державної прикордонної служби України покладено доведення винуватості особи у вчиненні цього правопорушення з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів, і вважає, що можливості усунення вищевказаних порушень нормативно-правових актів при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення вичерпані.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд бере до уваги і те, що
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шерегі В. М. задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2022 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 ОСОБА_1 , - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204- 1 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН