ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Андруховича В.Й., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Андруховича В.Й., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 грудня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строк на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови суду 23 листопада 2021 року о 00 год. 15 хв. в м.Чернівці по вул. Г.Майдану 65 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Інсігнія», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Захисник Андрухович В.Й., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені Конституцією України та законом України,

чим було порушено його право на захист.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає за формою та змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06 листопада

ЄУНСС №727/11484/21 Головуючий у І інстанції: Танасійчук Н.М.

Провадження №33/822/23/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

2015 року (додаток №1), а також є недопустимим доказом, який отримано внаслідок порушення прав та свобод людини у зв`язку з довготривалим адміністративним утриманням ОСОБА_1 в поліцейському автомобілі.

На думку апелянта, як поліцейськими так і лікарем наркологом грубо порушено порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння №1343 від 23 листопада 2021 року слід вважати недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом вини водія в порушенні ПДР.

Вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копію Висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.

Громадянин ОСОБА_1 та, діючий в його інтересах, захисник Андрухович В.Й. в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, згідно до п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за невиконання зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та спростовуються наступними доказами.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №224537 від 23 листопада 2021 року, згідно якого 23 листопада 2021 року о 00 год. 15 хв. в м. Чернівці по вул. Г.Майдану 65 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у лікаря нарколога в м. Чернівці, вул. Миколаївська в ЧОНД, результат огляду позитивний 1,85 проміле згідно висновку лікаря № 1343. Своїми діями порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

На думку суду, даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено суть правопорушення, підписаний уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив правильність зазначених в даному протоколі відомостей, в тому числі і роз`яснення йому прав поліцейськими. Зауваження щодо змісту вказаного адміністративного матеріалу відсутні.

Більш того, посилання захисника на те, що працівниками поліції було порушено вимоги наказу МВС України №1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», є безпідставними, оскільки працівники поліції в даному випадку керувались «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2) у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, які і стали підставою для направлення останнього на огляд в заклад охорони здоров`я ЧОНД м.Чернівці.

Згідно з Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1343 від 23 листопада 2021 року (а.с.3) ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і це підтверджується Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння …. від 23.11.2021 року, де вказано, що виявлено 23.11.2021 року о 1:05 годин 1,00%, а вже о 1:25 год 0,80%. Вказаний висновок підписаний лікарем, який проводив огляд та скріплений печаткою. ОСОБА_1 , ознайомившись зі змістом даного документу, відмовився як від його підпису, так і від його отримання, що зафіксовано боді-камерами працівників поліції.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також були безперервно зафіксовані на пристрої для запису відео нагрудні боді-камери СЕ00027, СЕ00091, відеоматеріали яких долучено до справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні, відповідно до ст. 251 КУпАП, докази, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, вони є належними та допустимими й доводять ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані алкогольного сп`яніння.

При перегляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Також не встановлено порушень процедури проведення огляду на стан сп`яніння і лікарем в закладі охорони здоров`я, оскільки відповідно до п. 10 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року дозволяється проводити огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

А тому доводи з цих підстав суд не приймає до уваги, т.я. вони нічим не спростовані.

Не приймає суд апеляційної інстанції й доводи апелянта щодо порушення прав та свобод ОСОБА_1 у зв`язку з довготривалим адміністративним утриманням його в поліцейському автомобілі, оскільки в матеріалах справи не міститься даних про адміністративне затримання останнього працівниками поліції. Дії поліцейських не були оскаржені в порядку адміністративного судочинства ані захисником Андруховичем В.Й., ані його довірителем. Більш того, суд звертає увагу, що з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до моменту складення адміністративного матеріалу пройшло менше 2 годин.

Не надані апеляційному суду і документи того, що ОСОБА_1 працює водієм-інкасатором, а це в свою чергу не може бути підставою для урахування доводів правопорушника, що позбавлення його водійських прав, вплине на матеріальний стан його сім`ї.

Інші посилання, які наведені в апеляційній скарзі, мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Раманаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , про що апелює захист - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Андруховича В.Й. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська