Справа № 466/385/22
Провадження № 3/466/550/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністратине правопорушення від 09.01.2022р. серії № ААБ № 265316, 09.01.2022 року, о 14 годині 45 хвилин , в м. Львові по вул. Лінкольна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Golf 2», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з поржнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст . 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити адміністративне провадження відносно нього, за відсутністю складу правопорушення. Останній пояснив, що вийшов з дому до свого припаркованого автоміля, який знаходився біля будинку, щоб забрати свої особисті речі. В той час до нього підійшли двоє невідомих людей та почали стверджувати, що він пошкодив автомобіль «Шкода», що стояв поруч. Свою причетність до ДТП він категорично заперечує, оскільки автомобілем не керував, а лише знаходився біля нього. При цьому, пошкодження на т/з «Шкода» взагалі не відповідають пошкодженням його авомобіля. Працівники поліції, які згодом прибули на місце події також не взяли його пояснення до уваги, та склали протокол. Окрім того ОСОБА_1 зазначає, що під час складання протоколу поліцейським було групо порушено процедуру складання такого та «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Він не відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак його туди у відповідності до закону ніхто не направляв.

Суддя, вивчивши письмові матеріали адміністративної справи за ст.130 ч.1 КупАП, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, та інші

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

При розгляді справи в суді не доведено, що ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, власне керував транспортним засобом.

Так, судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського з місця події, на якому жодним чином не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Автомобіль стояв припаркований, а ОСОБА_1 знаходився поруч.

Крім того, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.04.2022р., закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, по факту подій , що мали місце 09.01.2022 року, о 14 годині 45 хвилин в м. Львові по вул. Лінкольна, 1. Його вини у ДТП даним рішенням суду не встановлено.

Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на викладене при розгляді справи, заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, оглянувши відеозапис з місця події, суд не знайшов підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Окрім того, сам по собі факт відмови пройти огляд на місці зупинки не є підставою для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, в разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами , огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, огляд може проводитися не у будь-якому медичному закладі, а в закладі, який включено в Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення такого огляду. Цей перелік затверджено управління охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах заборонено.

Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, визначеному КМУ. Згідно із п.8 розділу ІІ Інструкції №1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведене в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві ошяд в медичному закладі, не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо.

І лише в разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від .проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, однак в даному випадку цього зроблено не було.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КупАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за нормами КупАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КупАП, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Зважаючи на викладене, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. не підтверджується допустимими доказами у справі.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.І ст.9 Конституції України, ратифікована 17.07.1997 року Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зводиться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Barbera, Messegue and Jabardo v.Spain від 06.12.1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обовязки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011р. у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суц, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладенного, керуючись ст. ст. 9, 51 ч. 1, 245, 247 п.1, 264, 265, 284 ч. 1 п. 3, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. Є. Зима