33/804/61/22
237/2807/21
Головуючий у І інстанції: Ліпчанський С.М. № 263/2807/21
Суддя доповідач: Топчій Т.В. № 33/804/61/22
Категорія: ст. 130 ч.1 КпАП України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно постанови суду, водій ОСОБА_1 26 липня 2021 року о 16:13 годині в м. Курахове по проспекту Запорізькому керував автомобілем ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, обличчя, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився.

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову, провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що копія постанови йому не направлялася, та отримана ним не була, тому вважає що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважної причини. Крім того зазначає, що жодних повісток та повідомлень про розгляд справи йому не надходило, оскільки в протоколі поліцейським було неправильно зазначено адресу його мешкання, та як наслідок справа розглядалася за його відсутністю, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу його до правосуддя. Про наявність постанови він дізнався 15 листопада 2021 року та 23 листопада 2021 року намагався через канцелярію суду першої інстанції подати апеляційну скаргу, однак працівники суду відмовились в прийняті, аргументуючи тим що апеляційна скарга подається безпосередньо через апеляційний суд. 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 апеляційна скарга була направлена поштовим зв`язком на адресу Донецького апеляційного суду. При телефонній розмові заявник дізнався, що апеляційна скарга не була зареєстрована в апеляційному суді, та роз`яснено, що апеляційна скарга подається через суд першої інстанції. Тому вважає, що строк апеляційного оскарження ним було припушено з поважних причин.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що викладені в постанові суду обставини не відповідають дійсності, зазначив, що справу було розглянуто без його участі, судових повісток не отримував, працівниками поліції не повідомлялось коли і де буде розглядатись справа відносно нього.

Вказав, що від суду він не ухилявся, оскільки при складані постанови працівниками поліції, було невірно зазначена його адреса мешкання, а саме м. Курахову, замість вірного с. Успенівка. При складані протокол, працівниками поліції не було роз`яснено його права в тому числі права на адвокатську допомогу.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №153405 складено з порушенням вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його не було ознайомлено з його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст.ст. 59, 63 Конституції України.

При складані протоколу працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме при складані протоколу передбаченому ч. ст. 130 КУпАП до нього долучаються докази перебування особи у стані наркотичного сп`яніння або відмову від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою, що в даному випадку відсутне. Також судом першої інстанції не було детально досліджено відеозапису поліцейського який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що єдиною ознакою наркотичного сп`яніння зі слів поліцейського є почервоніння очей, однак ця ознака не вказана в інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», тому не може бути розцінена як доказ. Також після складання протоколу ОСОБА_2 не було відсторонений від управління транспортного засобу, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Вказав, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вважає, що розгляд протоколу без його участі позбавив його права на захист, внаслідок чого, суд не зміг надати оцінку його поясненням, що він не скоював правопорушення, не ухилявся від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки алкогольне вживав.

Наведені факти не враховано судом при ухваленні постанови, оскільки справу розглянуто за його відсутності.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, тому у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу без його участі.

Мотиви суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Право на апеляційний перегляд провадження беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими і суди повинні вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Як вбачається з матеріалах справи, копію постанови ОСОБА_1 отримував в приміщенні суду 15.11.2021 р.

Перевіривши обставини, на які посилається останній, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити, оскільки був порушений строк на апеляційне оскарження з поважної причини.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, за його ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 153405 від 26.07.2021 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України; відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі на неодноразові вимоги працівника поліції. Крім того, працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі відмови від проходження огляду відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційні доводи щодо порушення приписів КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в частині не залучення свідків на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суд не приймає до уваги.

Виходячи з положень ст. 266 ч.2 КупАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння здійснюється поліцейськими на місці зупинки ТЗ з використанням спеціальних технічних засобів, а при не можливості їх використання у присутності двох понятих.

У даному випадку працівниками поліції використовувалися з метою фіксації правопорушення використовувалися спеціальні технічні засоби, отже залучення для складання протоколу двох свідків у такому випадку не є обов`язковим.

Апеляційний суд приходить до переконання, що ці докази є достовірними, вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в частині, що поліцейський постійно запитував водія та вимагав оманним шляхом підписати відмову поїздки до лікарняного закладу, суд не приймає до уваги, оскільки підстави відмови від проходження огляду не мають жодного значення, адже проходження на вимогу поліцейського огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є обов`язком водія. І не виконання цього обов`язку має наслідком відповідальність, встановлену законом.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними на окремі файли, а відео фіксація не здійснювалася безперервно, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі на неодноразові вимоги працівника поліції.

Застосовуючи до справ про адміністративні правопорушення принципи кримінального провадження поліцейські, відповідно до вимог ст.20 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поліцейські мають детально проінформувати ОСОБА_1 про сутність висунутої ними вимоги, порядок вчинення певних процесуальних дій та наслідки, які можуть для нього настати у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У підсумку приходжу до висновку, що ОСОБА_1 було роз`яснено про сутність висунутої працівниками поліції вимоги, порядок вчинення певних процесуальних дій та наслідки, які можуть для нього настати у випадку проходження, так і у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, також є безпідставним доводи в частині того, що ОСОБА_1 не роз`яснено його процесуальні права, чим порушено його право на захист, оскільки ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися з протоколом про адміністративне правопорушення, на неодноразові вимоги працівника полії ознайомитися та підписати адміністративний протокол, ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 в частині того, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за його відсутністю, у зв`язку з невірним зазначенням в протоколі працівниками поліції адреси місця проживання, через що він був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист та спростувати доводи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд відкидає з огляду на таке.

Відомості до протоколу про адміністративне правопорушення, заокрема, адреса місця проживання, вносяться працівниками поліції зі слів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://mr.dn.court.gov.ua/sud0533/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та розцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Твердження ОСОБА_1 щодо позбавлення його можливості реалізації процесуальних прав, передбачених ст. 268 КпАП України, є неспроможними, оскільки останній знав що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, однак не вживав ніяких заходів з метою користуватися своїм процесуальними правами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мар`янівського районного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: