Справа № 147/1334/21
Провадження № 3/147/596/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, українки, громадянки України,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №769945 від 30 листопада 2021 року 23.11.2021 о 10 год. 40 хв. за адресою АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 залишила без нагляду малолітню дитину 2021 року народження та пішла в невідомому напрямку, внаслідок чого ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, чим вчинила порушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судові засідання призначені на 29.12.2021 та на 17.01.2022 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`являлася. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи наявні відомості щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду адміністративної справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» від 14.10.2003 наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження. Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Суд оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Приписами ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу унормовано, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, повністю доведена доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №769945 від 30 листопада 2021 року (а.с. 2), Рапортом №5339 від 23.11.2021 (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.11.2021 (а.с. 4). Повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного діяння протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджується копією постанови Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.04.2021 у справі №147/282/21, провадження №3/147/155/21 (а.с. 5-6).

Досліджені під час судового розгляду справи та перевірені вищенаведені письмові докази є належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суд, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП України, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинене повторно протягом року, винуватість її доведена і вона має нести адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 184 КУпАП України.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини та майновий стан, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих вину обставин, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ст.26 КУпАП, в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону україни «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду.

Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 23, 26, 34, 40-1, ч. 1 ст. 184, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень (рахунок UA0002898, , одержувач ГУК у Вінницькій області/с. Ободівка/21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко