КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/40566/21

17 січня 2022 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., вирішуючи питання про поновлення захиснику ОСОБА_1 Сучкову Олександру Сергійовичу строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 22 грудня 2021 року захисник ОСОБА_1 Сучков Олександр Сергійович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 10 грудня 2021 року та закрити провадження у справі.

Також в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було направлено та вручено ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови в межах строку на апеляційне оскарження. З повним текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 21 грудня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Перевіривши матеріали справи та доводи захисника ОСОБА_1 Сучков Олександр Сергійович щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні Шевченківського районного суду м.Києва.

12 грудня 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва на поштову адресу ОСОБА_1 було направлено копію оскаржуваної постанови.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 10 грудня 2021 року захисник ОСОБА_1 Сучков Олександр Сергійович зазначає, що з повним текстом постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 21 грудня 2021 року, коли звернувся до адвокатів по правову допомогу. Також зазначає, що текст постанови було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 грудня 2021 року. Отже, на думку захисника, наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови.

Проте, вказані захисником ОСОБА_1 Сучковим Олександром Сергійовичем причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року суд не може визнати поважними, так як апелянт був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, надав пояснення та був обізнаний про результат розгляду справи. Текст постанови було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 грудня 2021 року, а тому ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись зі змістом постанови вже 14 грудня 2021 року. 12 грудня 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва на поштову адресу ОСОБА_1 було направлено копію оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції із заявами про отримання копії оскаржуваної постанови.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, а саме у справах «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою, тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, захиснику ОСОБА_1 Сучкову Олександру Сергійовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід відмовити, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 Сучкову Олександру Сергійовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Сучкова Олександра Сергійовича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року- повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя :