ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/87/22 Справа № 203/4337/21 Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Мудрецького Р.В., за участю: особи стосовно, якої закрито провадження ОСОБА_1 , адвоката Ніколенка М.Є.(в режимі відеоконференції), представника митниці Красіна І.Л., переглянувши апеляційну скаргу представника митниці Красіна І.Л., на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

закрито провадження за ст.484 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0257/11000/21 від 06 липня 2021 року вбачається, що 07.05.2021 року у Дніпровську митницю Держмитслужби надійшов лист від Регіонального сервісного центру ГСП МВС в Дніпропетровській області (Філія ГСЦ МВС) (РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області) від 07.05.2021 № 31/4-1385 року з копіями матеріалів, щодо законності перебування на території України транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER», VIN № НОМЕР_1 . З отриманих матеріалів встановлено, що згідно інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів, зазначений автомобіль вперше на території України було зареєстровано 30.01.2007 року на підставі вантажної митної декларації оформленої Волинською митницею за №205020100/6/006819. На запит ДУАІ УМВС в Дніпропетровській області від 09.08.2010 №14/9282, Волинською митницею листом від 19.08.2010 № 9/15-9170 надано відповідь про відсутність фактів митного оформлення даного автомобіля за період 01.01.2005 по 16.08.2010. В подальшому вказану реєстрацію транспортного засобу було скасовано.

В результаті здійсненої працівниками Дніпровської митниці Держмитслужби перевірки законності ввезення та перебування на митній території України транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER», VIN № НОМЕР_1 встановлено, що згідно інформації наявної в Єдиній Автоматизованій Інформаційній Системі та Автоматизованій Системі Митного Оформлення «Інспектор», станом на 06.07.2021 року, відсутні відомості про факт ввезення даного автомобіля на митну територію України. Отже, станом на 06.07.2021 року автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER», VIN № НОМЕР_1 . перебуває на території України як такий, що був ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю та знаходиться на митній території України з порушеннями митного законодавства України.

На отримане запрошення гр. ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби з`явився та повідомив, що придбав автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER»,VIN № НОМЕР_1 через оголошення розміщене в журналі «Автопродажа», у місті Києві на підставі угоди купівлі-продажу зареєстрованої за номером 230768 Товарної Біржі «Еверест», в особі ОСОБА_2 , який на підставі доручення ВЕЕ № 161150 діяв від імені ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за 262 600 гривень (згідно курсу валют станом на 14.03.2007- 52 000 доларів США) та не володів інформацією про те, що даний автомобіль знаходиться на території України незаконно.

Тобто, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 484 МК України, оскільки придбав та використовував автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER»,VIN № НОМЕР_1 , який ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Постановою суду від 24 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_1 закрито провадження за ст. 484 МК України, за відсутністю події і складу правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено умислу останнього у порушенні митних правил, так як відсутні докази. При цьому, суд встановив законність придбання ОСОБА_1 транспортного засобу. Разом з цим, було встановлено суперечність в протоколі про порушення митних правил, оскільки в ньому зазначено про ввезення автомобіля поза митним контролем а також або з приховуванням від митного контролю. Окрім цього суд зазначив, що протокол складений без участі ОСОБА_1 , та поза межами строку накладення стягнення враховуючи, що події викладені в протоколі стосуються 2007 року. Не встановлено й ціну транспортного засобу, що позбавляє можливість накласти стягнення.

В апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 за ст. 484 МК України та накласти стягнення.

Вимоги апеляційної скарги представник митниці обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, так як не взято до уваги викладенні в протоколі про порушення митних правил обставини вчинення правопорушення. При цьому, зазначає, що підставою для складання матеріалів став лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 07 травня 2021 року, в якому зазначено про відсутність митного оформлення транспортного засобу в період з 01 січня 2005 року по 16 серпня 2010 року, а також було отримано відповідь від всіх митних органів про відсутність митного оформлення автомобіля. Крім цього, апелянт зазначає, що з 2008 року ОСОБА_1 знав про скасування державної реєстрації автомобіля, але незаконно використовував його.

В запереченнях ОСОБА_1 та захисник Ніколенко М.Є. просять постанову суду залишити без змін, оскільки вважають її законною, так як автомобіль був придбаний у встановленому законом порядку, як транспортний засіб, що був зареєстрований в Україні, а також було здійснено митне оформлення транспортного засобу і сплачено всі платежі. При цьому, зазначають про відсутність процесуальних рішень щодо порушення національного законодавства стосовно ввезення автомобіля, і даний факт підтверджується наявними в матеріалах документами. Не доведено матеріалами й вартість автомобіля.

В апеляційному суді представник митниці підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_1 та адвокат Ніколенко М.Є. в апеляційному суді заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Переглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників перегляду апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Висновок суду першої інстанції про закриття провадження по справі порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 484 Митного кодексу відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, ґрунтується на зібраних і перевірених судом першої інстанції доказах, яким суд дав належну оцінку під час розгляду справи.

З протоколу про порушення митних правил видно, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 484 МК України, оскільки придбав та використовував автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER»,VIN № НОМЕР_1 , який ввезений на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Статтею 484 Митного Кодексу України, передбачена відповідальність за зберігання, перевезення, придбання чи використання товарів, транспортних засобів комерційного призначення, ввезених на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а згідно ст. 10 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд І інстанції розглядаючи справу з дотриманням вимог п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», ст. 458 МК України щодо протиправних, винних ( умисних або з необережності) дій чи бездіяльності, що посягає на встановлений порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, змісту суб`єктивної та об`єктивної сторони ст. 484 МК України, дійшов правильного висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які дають суду можливість дійти висновку, що ОСОБА_1 користуючись транспортним засобом, мав можливість усвідомлювати, що автомобіль ввезений на територію країни поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю. Також відсутні докази тому, що транспортний засіб на митну територію України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю ввіз саме ОСОБА_1 , а в свою чергу митницею не перевірялось кому саме належав на праві власності транспортний засіб до його купівлі ОСОБА_1 , тобто не встановлено особу, яка ввезла автомобіль на територію України поза митним контролем. Разом з цим в апеляційному суді захисником Свєчкарьова І.М. було зазначено, що останній є третім власником транспортного засобу.

Отже, як під час розгляду справи суддею першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, апеляційними судом не встановлено в діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених статтею 484 МК України, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 ввозив поза митним контролем або ухиленням від митного контролю на митну територію України транспортний засіб та вказаний факт жодним належним та допустимим доказом не підтверджено.

Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд І інстанції встановив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з недотриманням вказаних вимог закону, оскільки суть правопорушення має суперечності оскільки в ньому зазначено про ввезення автомобіля поза митним контролем а також або з приховуванням від митного контролю, тобто об`єктивна сторона правопорушення не розкрита належним чином.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про правопорушення митних правил стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статті 495 МК України, статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно розглянуто справу, встановлена недоведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні порушення митних правил за статтею 484 МК України, не встановлено наявності складу правопорушення, а тому суддя обґрунтованою дійшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях останнього.

Також, матеріалами справи не встановлено ціну транспортного засобу, що унеможливлює задоволення апеляційної скарги представника митниці в частині накладення стягнення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника митниці Красіна І. Л. - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року, якою стосовно ОСОБА_1 закрито провадження за ст. 484 МК України, за відсутністю події і складу правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький