П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Макарчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий Гадяцьким РС УДМС України в Полтавській області від 21 січня 2017 року, офіційно не працевлаштованого, інші дані суду не відомі,

за частиною 1 статтею 130 КУпАП,

Встановив:

ОСОБА_1 , 23 вересня 2021 року точного часу не встановлено, в с. Світлогірське Полтавського району Полтавської області, по вул. Солошинська, керував транспортним засобом - моторолером «Муравей», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alcotest Drager № 6810», тест № 1906, показник 0,43% проміле в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 11 січня 2022 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав, зазначені у протоколі обставини підтвердив та прохав розстрочити йому сплату штрафу з огляду на відсутність у нього джерел до існування.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 159014 від 23.09.2021, зокрема: чеком алкотестера «Драгер», згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння (результат тесту 0,43 % проміле алкоголю, з яким ОСОБА_1 погодився про що свідчить підпис останнього на тесті); актом огляду на стан сп`яніння; копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.5 ст. 121 КУпАП; письмовими поясненнями.

За таких обставин, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП.

З урахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, його ставлення до вчиненого, та з огляду на те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, є підстави для застосування відносно ОСОБА_1 , який у розумінні статті 130 КУпАП є іншою особою, яка керує транспортними засобами, адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП як безальтернативного, тобто, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Водночас, відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно з частиною 2 статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки ОСОБА_1 не отримує офіційного доходу, обов`язок сплати штраф одним платежем поставить останнього в скрутне матеріальне становище, тому вважаю за можливе розстрочити йому сплату штрафу на 12 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 130, 221, 268, 283, 284 КУпАП,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу за вчинене адміністративне правопорушення строком на дванадцять місяців зі сплатою штрафу частинами: по 1416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) гривень 67 копійок упродовж дванадцяти місяців з дня набрання постановою законної сили до останнього числа кожного відповідного місяця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя