Справа № 265/9408/21
Провадження № 3/265/98/22
П О С Т А Н О В А

11 січня 2022 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №296470 від 04.11.2021, 04 листопада 2021 року о 00.24 годині в Лівобережному районі міста Маріуполя, по вулиці Азовстальській, 162, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, дійсно вживав алкоголь, але вже після того, як припаркував автомобіль на стоянці біля дому, сусіди викликали поліцію, оскільки він гучно увімкнув музику в автомобілі. Просив провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.5 ПДР, за якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, однією з форм об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому основною ознакою об`єктивної сторони є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, згідно пояснень ОСОБА_1 , викладених як в письмовій заяві до суду, так і наданих ним в усній формі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній заперечував, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначив, що вже після того, як припаркувати автомобіль на стоянці біля будинку, він вживав алкоголь в автомобілі, де гучно слухав музику, через що сусідами і була викликана поліція.

На відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який міститься на долученому до матеріалів справи диску, факт зупинення поліцейськими автомобіля Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 також не зафіксовано. Так, переглядом вказаного відеозапису встановлено, що на момент прибуття автомобіля патрульної поліції за викликом транспортний засіб, в якому знаходився ОСОБА_1 , перебував у нерухомому стані. За таких обставин, даний відеозапис не може вважатися належним доказом вчинення правопорушення, оскільки він не відображає всіх обставин, які слугували підставою для оформлення адміністративного матеріалу. Сам по собі факт знаходження особи на водійському сидінні у стані алкогольного сп`яніння не утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується відеозапису, який згідно матеріалів справи було здійснено на мобільний телефон свідком ОСОБА_2 , суддя зауважує, що на даному відеозапису взагалі неможливо ідентифікувати автомобіль, який здійснює рух на стоянці біля будинку, так само як і встановити дату та час, коли здійснювалась відеофіксація.

З письмових пояснень свідка відмови ОСОБА_1 від проходження огляду ОСОБА_3 також не вбачається, що він був очевидцем того, як ОСОБА_1 керував автомобілем.

За наведених обставин, самі по собі письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

Таким чином, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу даного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 130 ч.1, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Міхєєва