Провадження № 33/824/316/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. 00 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 22.08.2021 о 08 год. 30 хв. у м. Києві на вул. Антоновича, 50, керував автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею безпідставно відкинуті показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що транспортним засобом він не керував, працівники поліції його не зупиняли, до транспортного засобу працівники поліції підійшли у той час, коли він тривалий час перебував на парковці торгівельного центру, рапорт про адміністративне правопорушення, на підставі якого оформлений протокол, складений не автором протоколу та не містить зазначення двох свідків події, номер відеозапису, фактично долученого до протоколу, не співпадає із номером , вказаним у протоколі, у час , вказаний у протоколі, ОСОБА_1 не міг вчиняти правопорушення, оскільки вже перебував у автомобілі поліцейського та їхав на медичний огляд, викладені суддею у судовому рішенні обставини кримінального правопорушення суперечать фактичним обставинам.

Підкреслює, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом по справі, відеозапис події не є належним доказом, оскільки не підтверджує обставин, викладених у протоколі, огляд у закладі охорони здоров`я провадився не лікарем, висновок про стан алкогольного сп`яніння складений не безпосередньо після огляду та не був вручений поліцейському і ОСОБА_1 .

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння..

Згідно з п.2.9-а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як пояснив при апеляційному розгляді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, він не заперечує факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння, але категорично заперечує ті обставини, що його автомобіль зупинявся працівниками поліції та висновок судді про те, що саме він керував транспортним засобом.

З пояснень ОСОБА_1 у суді першої інстанції та при апеляційному розгляді випливає, що він у ніч на 22.08.2021 року відпочивав з дівчиною у нічному клубі «Ліфт», де вживав спиртні напої. Після закінчення відпочинку вранці він з дівчиною перебував у власному автомобілі на стоянці поблизу нічного клубу, проте охоронник попросив перепаркувати автомобіль. Оскільки він був напідпитку, то його дівчина сіла за кермо його автомобіля та перегнала транспортний засіб на парковку торгового центру «Мегамаркет», отримавши у паркувальному автоматі талон на в`їзд,. Після чого вони перебували у салоні автомобіля, слухаючи музику. Приблизно через пів-години до них під`їхав поліцейський автомобіль та працівники поліції почали висувати йому претензії у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що він перебував на водійському сидінні, але він заперечив. Після чого приїхав інший патрульний автомобіль, який запропонував йому пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», але він відмовився з етичних міркувань , при чому пояснював поліцейському, що не керував автомобілем. На пропозицію пройти огляд у лікаря-нарколога погодився, поїхав до лікарні, де пройшов огляд та повернувся до автомобіля де його чекала дівчина, на таксі поїхали додому, а ввечері він забрав автомобіль від торгівельного центру «Мегамаркет».

Як вбачається з постанови, суддя доводи ОСОБА_1 спростував доказами, що містяться у рапорті працівника поліції, у відеозапису події з відеокамери поліцейського, визнавши їх належними та допустимими, та тим, що під час проходження огляду у медичному закладі та при складанні протоколу він не заперечував того, що керував транспортним засобом.

Проте, висновки судді на матеріалах справи не ґрунтуються.

Так, у рапорті інспектора УПП в м. Києві взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 з обслуговування лівого берегу Д.Грома зазначено про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на вул. Антоновича поблизу будинку №43 у зв`язку з тим, що водій не використовував ремені безпеки, при спілкуванні у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку з тим, що водій огляд на стан сп`яніння вирішив проходити у лікаря-наркогоа був викликаний екіпаж патрульної поліції Голосіївського району (а.с. 3).

Зазначені обставини заперечуються особою. яка притягується до адміністративної відповідальності, та суперечать даним складеного протоколу про місце вчинення адміністративного правопорушення, де вказано, що керування мало місце на вул. Антоновича, 50, тобто за адресою, де міститься торговий центр «Мегамаркет».

Зазначені докази носять взаємовиключний характер та вказані протиріччя суддею при розгляді справи усунуті не були.

Також суддею не звернута увага на відсутність у матеріалах справи і постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що виразилося у незастосуванні ременів безпеки.

Відеозапис події не фіксує руху автомобіля, зупинки його працівниками поліції, керування ним ОСОБА_1 , а починається з моменту, коли працівник поліції підходить до відкритого автомобіля на паркувальному майданчику , у якому перебуває ОСОБА_1 та дівчина., при чому із змісту розмови випливає, що перед цим працівники поліції вже спілкувалися з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, на предмет проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном, а наявність на відеозапису дівчини у автомобілі спростовує висновок про відсутність інших осіб, які б могли керувати транспортним засобом.

Та обставина, що відеозаписом зафіксовано як при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря - нарколога та при складанні протоколу ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, не може бути визнана переконливим доказом його винуватості, оскільки ще до вказаних процедур поліцейським роз`яснювалося, що його такі пояснення не мають для нього значення.

Таким чином, досліджені суддею матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що автомобіль був зупинений працівниками поліції і ОСОБА_1 здійснював його керування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУПАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Проте особа, яка склала протокол, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будучи запрошеним в судове засідання через начальника УПП у м. Києві, доказів на спростування показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надав.

У той же час, при апеляційному розгляді свідок ОСОБА_2 пояснила, що разом з ОСОБА_1 відпочивала у нічному клубі «Ліфт», після закінчення відпочинку на прохання останнього у зв`язку з тим, що він був напідпитку, перегнала його автомобіль від нічного клубу на парковку до «Мегамаркета» , яка перебувала на відстані близько 300 м, де продовжили своє спілкування. Близько через пів-години до них під`їхав патрульний автомобіль і почав вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння , не зважаючи на його пояснення про те, що він не керував автомобілем. Після чого приїхав ще один екіпаж поліції, з яким ОСОБА_1 поїхав до лікарні, а вона чекала його в автомобілі до повернення.

Показання свідка з приводу обставин події узгоджуються з поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, слід констатувати, що при апеляційному розгляді доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто, об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, не встановлено, що виключає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги у цій частині знайшли підтвердження.

У той же час, твердження апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі проводився не лікарем - наркологом, про порушення процедури складання висновку на стан сп`яніння , про деякі неточності зазначення часу події та номеру відеозапису правильності висновку судді про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не спростовують, що не заперечується і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, але доказового значення для встановлення факту керування чи не керування автомобілем не мають.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги про те, що не можуть бути визнані доказами по справі дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення , рапорті поліцейського, відеозапису події , оскільки такі твердження суперечать вимогам ч.1 ст.251 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а постанова судді скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль