Провадження № 3/369/179/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Служби у справах дітей Боярської міської ради Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та/або АДРЕСА_3

за ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП),

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року, в період часу близько з 15:00 год. до 16:00 год. 17 вересня 2021 року, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився виконати розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 від 02 вересня 2020 року, щодо визначення способу участі матері ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подав до суду клопотання про повну фіксацію технічними засобами судового процесу, яке судом задоволено в повному обсязі та свої письмові пояснення, згідно з якими він не був завчасно ознайомлений з цим розпорядженням та в подальшому оскаржив його в судовому порядку, оскільки вважає що це розпорядження складено з грубим порушенням діючого законодавства та суперечить інтересам його дитини. Таким чином, після оскарження розпорядження Києво-Святошинської РДА № 577 від 02 вересня 2020 року в судовому порядку воно втратило ознаку обов`язковості виконання та об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП. Поряд з цим, інспектором Служби у справах дітей Боярської міської ради Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року з порушенням вимог ч. 1 ст. 156 КУпАП, а саме не вказано: 1) суть адміністративного правопорушення; 2) пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; 3) інші відомості необхідні для вирішення справи. Також, пояснив, що даний протокол було складено за ініціюванням його колишньої дружини ОСОБА_2 , яка подала заяву до Служби у справах дітей Боярської міської ради Київській області за підписами двох свідків, які при даних обставинах були відсутні, тому вважає поведінку ОСОБА_2 недобросовісною. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення. У підтвердження власних пояснень надав до суду судову практику з розгляду справ щодо нього.

У зв`язку з необхідністю додаткового вивчення клопотання ОСОБА_1 судом, судовий розгляд справи було відкладено до 09:30 год. 03 грудня 2021 року.

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 у судовому засіданні було оголошено відвід судді Козак І. А., у зв`язку з чим, розгляд справи було зупинено та передано заяву про відвід до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області для її автоматизованого розподілу.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Омельченко М. М. від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І. А.

У зв`язку з чим, розгляд справи № 369/14732/21 було призначено на 14:00 год. 17 січня 2022 року.

17 січня 2022 року в судовому засіданні від ОСОБА_1 надійшло клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в задоволенні якого судом було відмовлено, оскільки останній належним чином не обґрунтував необхідності виклику цих свідків та не зазначив, які пояснення стосовно порушення ч. 5 ст. 184 КУпАП вони можуть надати, крім тих пояснень, що вже надав ОСОБА_1 та яке значення такі пояснення матимуть для повного з`ясування обставин цієї справи, тому суд дійшов висновку про відсутність необхідності допиту цих свідків.

Також, надав додаткові письмові пояснення, згідно з якими вважає, що провадження у справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, оскільки на дату розгляду справи Розпорядження на підставі якого складено протокол, оскаржується у судовому порядку, що відповідно до ч. 2 ст. 19 СК України, свідчить про не набрання ним чинності, що виключає притягнення його до відповідальності за його невиконання. Протокол про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року не відповідає вимогам чинного законодавства та складений з порушенням вимог п.п. 4-6, 8-10 Інструкції з оформлення посадовими особами органів опіки піклування матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої Наказом Мінсоцполітики № 1201 від 06 серпня 2019 року та ч. 1 ст. 256 КУпАП. Вважає, що протокол складено не уповноваженою особою та матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. У підтвердження власних тверджень надав фотокопію постанови Київського апеляційного суду Київської області від 09 грудня 2021 року, згідно з якою рішення судді Києво-Святошинського районного суду залишено без зміни.

Поряд з цим, ОСОБА_1 повторно заявив відвід судді Козак І. А., який судом по аналогії з кримінальним судочинством було залишено без розгляду так, як повторно заявлений відвід мав ознаки зловживання ОСОБА_1 його процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Крім того, 01 грудня 2021 року від ОСОБА_2 надійшли її письмові пояснення з CD-диском, згідно з якими, вона вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП, оскільки з 01 листопада 2019 року останній з її згоди забрав їх спільну доньку ОСОБА_3 на три дні та не повернув її матері та з того часу всіляко не дає їй спілкуватися та бачитися з донькою. Вважає, що на момент розгляду справи розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 від 02 вересня 2020 року, є дійсним, оскільки відсутні рішення суду по даному питанню, а строк його оскарження у 10 днів давно сплинув. ОСОБА_1 був ознайомлений з даним розпорядженням 08 вересня 2021 року та свідомо його не виконав. У зв`язку з чим просила притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Вказані докази суд бере до уваги, так як вони не викликають сумнівів чи протиріч та підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи відповідно до ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Також, беручи до уваги статті 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним та відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність наступає за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 «Про визначення способу участі матері гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею» від 02 вересня 2020 року було визначено наступний графік спілкування ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 : щомісяця з 15 години першої, третьої п`ятниці до 18 години першої, третьої неділі, 50% канікулярного періоду, в інші дні за передньою домовленістю між батьками.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року, - 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 , відмовився виконати розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 від 02 вересня 2020 року, щодо визначення способу участі матері ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею.

Однак, як вбачається з матеріалів справи № 369/14732/21, ОСОБА_1 оскаржив розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 «Про визначення способу участі матері гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею» від 02 вересня 2020 року до Святошинського районного суду м. Києва (справа № 759/19904/20)

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 17 січня 2022 року, на день складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , тобто 17 вересня 2021 року рішення у справі № 759/19904/20, про оскарження вищевказаного розпорядження Святошинським районним судом м. Києва, ще не прийнято.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, які перебували в провадженні суду, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року, повідомлення начальника Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області Байрамової Галини, письмові пояснення ОСОБА_5 , розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 577 «Про визначення способу участі матері гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею» від 02 вересня 2020 року, розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області № 669 «Про внесення змін до розпорядження виконувача обов`язків голови Києво-Святошинської РДА Київської області від 02 вересня 2020 року № 577 «Про визначення способу участі матері гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 та спілкуванні з нею»», письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо нього за ч. 5 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 , що в протоколі про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року містяться порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки він не підписаний ним та йому не роз`яснені права та обов`язки.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо неправомірності складання адміністративного протоколу працівниками Боярської служби у справах дітей поза межами їх повноважень, оскільки будь-яких істотних порушень вимог закону під час складення адміністративного протоколу, які б вплинули на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, суд не вбачає.

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо недобросовісної поведінки ОСОБА_2 та неправомірної поведінки Боярської служби у справах дітей є голослівними та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184 ч. 5, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак