ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022 Справа №607/18771/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

не працює,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не працює

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306457 від 15 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 , 15.10.2021 року о 13 год. 35 хв. керуючи у м. Тернополі по вул. Живова транспортним засобом марки Рено Кенго Номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306458 від 15 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , 15 жовтня 2021 року о 13 год. 35 хв. у м. Тернополі по вул. Живова керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу при перестроюванні та скоїла зіткнення з транспортним засобом Рено Кенго номерний знак НОМЕР_1 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнав. Вказав, що винною у ДТП є водій ОСОБА_1 , яка завчасно не перестроїлася із своє крайньої лівої смуги руху у крайню праву смугу руху, по якій рухався його автомобіль, що і стало причиною ДТП. Зауважив, що смуга руху по якій рухалася водій ОСОБА_1 завершувалась, в зв`язку із чим остання вимушено перестроювалася у крайню праву смугу руху з порушенням Правил дорожнього руху. Оскільки, крайня права смуга руху була зайнята іншими автомобілями, зокрема його автомобілем, це і призвело до ДТП. Вказав, що він рухався власною смугою руху, яка була вільної і жодних Правил дорожнього руху не порушував.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнала. Вказала, що винним у ДТП є водій ОСОБА_2 , який рухаючись у крайній правій смузі руху, об`їжджаючи припарковані із правої сторони автомобілі, здійснив наїзд на її автомобіль, пошкодивши праве дзеркало заднього вигляду її автомобіля, в той час як вона рухалася автомобілем у своїй смузі руху. Додала, що після ДТП водій ОСОБА_2 продовжив рух та зупинився після ДТП через декілька метрів, а також від`їхати вправо, оскільки його автомобіль знаходився близько до її автомобіля, що перешкоджало водію ОСОБА_2 вийти із автомобіля.

Суд, заслухавши осіб, щодо яких складено протоколи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, які долучені до протоколів про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В свою чергу, межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначені відповідними обставинами, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, що випливає з положень ст.ст. 254, 256 КУпАП, за які суд, розглядаючи кожну таку справу, не може виходити.

Так, відповідальність за ст. 124 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу ст. 124 КУпАП вбачається, що диспозиція цієї норми відсилає до інших норм законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею (бланкетна норма).

До протоколів про адміністративне правопорушення, які складені відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 долучено схему місця ДТП, письмові пояснення вказаних водії.

Крім цього, в ході розгляду справи по суті до матеріалів справи долучена фотофіксація місця дорожньо-транспортної пригоди та розташування автомобілів після ДТП.

Із змісту вказаних матеріалів справи суд встановив, що 15.10.2021 року о 13 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Живова мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено Кенго Номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Щодо обох учасників ДТП працівники поліції склали протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Виходячи із відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №306458 від 15.10.2021 року, водію ОСОБА_1 працівники поліції інкримінують порушення п.13.1 ПДР.

Згідно п. 13.1 ПДР - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Виходячи із відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306457 від 15.10.2021 року, водію ОСОБА_2 працівниками поліції інкримінується порушення п. 12.1, 13.1 ПДР.

Згідно п.12.1 ПДР - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши в судовому засіданні схему місця ДТП, судом встановлено, що 15.10.2021 року о 13 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Живова відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участі автомобіля Рено Кенго Номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Із змісту вказаної схеми вбачається, що працівниками поліції у схемі відображено два місця зіткнення автомобілів: одне місце зіткнення відображене зі слів водія ОСОБА_2 , інше місце зіткнення відображене на схемі зі слів водія ОСОБА_1 . Інших даних які б вказували на те, де відбулось місце зіткнення автомобілів у схемі місця ДТП не відображено.

Наявні у матеріалах справи письмові пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають суперечливий зміст щодо причин дорожньо-транспортної пригоди.

Так, водій ОСОБА_2 вказав, що причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, яка рухаючись у крайній лівій смузі руху намагалась перестроїтись у крайню праву смугу коли закінчувалась її крайня ліва смуга руху, що і призвело до ДТП.

Водій ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вказала, що причиною ДТП є порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, оскільки він рухаючись крайньою правою смугою руху здійснив наїзд своїм автомобілем на її автомобіль в той час як її автомобіль знаходився на крайній лівій смузі руху.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали аналогічні пояснення.

Із наданих в судовому засіданні фотографій місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається як розташовувались автомобілі Рено Кенго Номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Мерседес Бенц номерний знак НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди. Вказані фотографії не містять об`єктивної інформації щодо того де саме відбулось зіткнення автомобілів.

Пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судом до уваги не беруться, оскільки мають суперечливий характер щодо причин дорожньо-транспортної пригоди та не доводяться жодними об`єктивними доказами.

Отже, суд вважає, що матеріали адміністративної справи не містять об`єктивних доказів, які б доводили вину ОСОБА_2 у порушенні п.12.1, 13.1 ПДР та вину ОСОБА_1 у порушенні п. 13.1 ПДР.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можна зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що обвинувачення особи у порушенні Правил дорожнього руху не може гуртуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяВ. Л. Дзюбич