Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5701/21 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Білоус Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до постанови, 20.06.2021 року о 22 год 19 хв у м. Житомирі, по вул. Космонавтів, 48-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання поновлення строку для звернення до суду, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Зазначає, що постанову від 01.10.2021 року отримав в канцелярії Корольовського районного суду лише 02.11.2021 року, що підтверджується відповідною відміткою про її отримання, що міститься в матеріалах справи, так як суддя ОСОБА_2 до цього перебувала на лікарняному.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції розглянув справу поверхово і формально, не надав належної оцінки доказам, не оцінивши пояснень особи, що притягується та свідків, які були допитані в судовому засіданні, належним чином не дослідивши всі матеріали справи.

Вказує, що судом не взято до уваги його пояснення, які він надав в судовому засіданні, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були надані суду в судовому засіданні 01.10.2021 року, не допитано ОСОБА_5 , що і призвело до необґрунтованого та безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом належним чином не досліджені всі матеріали справи, у тому числі відеоматеріали, згідно яких не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки в даних матеріалах такий факт відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для його поновлення, оскільки ОСОБА_1 отримав копію постанови суду від 01.10.2021 року в канцелярії суду лише 02.11.2021 року, про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та наведені у постанові суду.

Зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 016329 від 20.06.2021 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 554771 від 20.06.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП; копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.06.2021 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 20.06.2021 року, відповідно до яких в їх присутності водієві ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 відмовився, в їх присутності, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Є. Вериженка.

Зазначені докази, на думку апеляційного суду, переконливо вказують на правильність висновків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для зупинки транспортного засобу Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а керувала його дружина ОСОБА_5 , судом першої інстанції обґрунтовано визнані надуманими та такими, що направлені на уникнення від адміністративної відповідальності, до такого висновку приходить і апеляційний суд.

Відповідно до пояснень інспектора патрульної поліції Є.В. Вериженка., який був допитаний в якості свідка судом першої інстанції, вбачається, що під час несення служби в складі екіпажу 103 20.06.2021р. близько 22 год 15 хв в радіоефірі отримали орієнтування, що по вул. В. Бердичівська силоміць посадили дівчину до транспортного засобу Рено білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль направляється до мікрорайону Польова, де по вул. Космонавтів, 48В був зупинений. В салоні транспортного засобу було виявлено ОСОБА_5 , яка повідомила, що протиправних дій відносно неї не вчинялося. Водночас було виявлено, що її чоловік, ОСОБА_1 , пересів з водійського сидіння на пасажирське сидіння.

Об`єктивність цих пояснень, підтверджуються відеозаписом здійсненим працівником поліції, з якого чітко вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 , про вказані обставини працівник поліції чітко наголошує.

Крім того, з відеозапису з бодікамери працівників поліції вбачається, що під час спілкування з водієм була присутня його дружина ОСОБА_5 , яка мала явні ознаки алкогольного сп`яніння та надавала суперечливі пояснення: спочатку про те, що за кермом транспортного засобу була вона, в послідуючому вказувала, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, пізніше вказала, що транспортним засобом вона керувати не могла, оскільки не має навичок водіння, а також прав на керування транспортним засобом, згодом, знову заявила, що саме вона була водієм.

Працівниками поліції встановлено, що транспортний засіб Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 брату водія ОСОБА_1 , та виявився таким, що розшукується Богунським ДВС, тому транспортний засіб було доставлено на штрафмайданчик по вул. Слобідська, 35.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (виконував функції водія).

Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції виявлено, що у нього відсутнє посвідчення водія, він має очевидні ознаки сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та в закладі охорони здоров`я у присутності свідків, відмовився дати пояснення до протоколу та відмовився від отримання копії протоколу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили той факт, що були запрошені працівниками поліції для проведення огляду водія на стан сп`яніння. В їх присутності водій від огляду у встановленому Законом порядку відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 01 жовтня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук