Справа № 698/272/21
Провадження № 3/698/19/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 р. Суддя Катеринопільського районного суду Баранов О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за участю в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів зв`язку у системі «EasyCon» - захисника адвоката Мельника В.В.; особи щодо якої здійснюється судовий розгляд - ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 року серії ДПР № 395139 зазначено, що 18.04.2021 року о 21 годині 00 хвилин по вулиці Дмитра Пономаренка, у селищі Катеринопіль ОСОБА_1 керував мопедом марки Hоnda моделі Dio, без реєстраційного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив власну винуватість у повному обсязі. Зокрема, пояснив, що вжив пляшку 0,5 л. безалкогольного пива, не керував мопедом та на час приїзду працівників поліції перебував у дворі свого брата. Під час дослідження письмових доказів в судовому засіданні звернув увагу суду на те, що письмові пояснення від його імені складенні працівником поліції, а не ним особисто. При цьому зауважив, що підписував вказані пояснення лише один раз, вгорі бланку напроти роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституцією України прав там, де йому було вказано працівником поліції. Стверджує, що як текст пояснень, так і інший підпис внизу пояснень, а також фразу «пояснення записано вірно та прочитано в голос» виконано не ним, а іншою невідомою йому особою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Мельник В.В. підтримав позицію свого підзахисного та зауважив, що у справі відсутні докази, які б могли підтвердити винуватість ОСОБА_1 .. Зокрема, звернув увагу суду на те, що через неявку в судове засідання працівника поліції та відсутність у матеріалах справи інших відомостей неможливо встановити причину зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції. Також зауважив, що відомості, які містяться у наданих працівниками поліції відео файлах є недопустимими доказами, оскільки зазначений у вказаних файлах час не відповідає часу з часом, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Також пояснив, що його підзахисний дійсно відмовився від проходження огляду, але підставою такої відмови був належний мотив, який полягав у тому, що останній вживав лише безалкогольне пиво і при цьому не керував скутером.

Уповноважений працівник поліції, будучи неодноразово викликаним, до суду не прибув.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 року серії ДПР № 395139 вбачається, що 18.04.2021 року о 21 годині 00 хвилин по вулиці Дмитра Пономаренка, у селищі Катеринопіль ОСОБА_1 керував мопедом марки Hоnda моделі Dio, без реєстраційного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці) та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З первісних письмових пояснень ОСОБА_1 , з урахуванням пояснень останнього наданих в судовому засіданні, вбачається, що як основний текст пояснень, так і формулювання «пояснення записано вірно та прочитано в голос» викладенні від імені ОСОБА_1 працівником поліції. Крім того, вбачається, що у двох місцях вказаного пояснення містяться підписи від імені ОСОБА_1 перший підпис розташований вгорі бланку напроти підтвердження про ознайомлення особи з правами, передбаченими ст. 63 Конституцією України. Інший підпис виконано під тестом пояснення, напроти формулювання «пояснення записано вірно та прочитано в голос». При цьому вказані підписи істотно різняться між собою за розміром та способом виконання.

З відомостей, що отримані суддею з відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що вказаний запис проведено за допомогою портативного відеореєстратора закріпленого на форменому одязі поліцейського згідно п.п. 1 п. 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999. При цьому з відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що наявний у матеріалах справи оптичний диск містить два записи: перший запис за № 0400_0008, який містить відомості дата та час фіксації, яких зазначені як 2008/01/09 09:04:00; другий запис за № 3232_0009, який містить відомості дата та час фіксації, яких зазначені як 2008/01/09 09:32:39. Отже, має місце істотна розбіжність у часі, що вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 року серії ДПР № 395139 згідно якого адміністративне правопорушення вчинення якого інкримінується особі мало місце: 18.04.2021 року о 21 годині 00 хвилин, тобто в інший час, ніж зазначено у досліджених судом відеозаписах.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП предметом адміністративної заборони є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, останній поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суддя визнає, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки визнає, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводили факт керування транспортним засобом особою, яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, суддя визнає, що як твердження ОСОБА_1 , так і його захисника адвоката Мельника В.В. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є неспростованими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, враховуючи не виконання працівниками поліції, передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язків щодо збирання доказів у справі, суддя визнає, що за наявності істотних розбіжностей між запереченнями особи, яка стверджує про власну невинуватість та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, які містять наведені вище недоліки, стороною обвинувачення не надано інших належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували вказані вище заперечення особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд тлумачить на його користь та за наведених вище обставин, визнає, що у даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Катеринопільський районний суд Черкаської області.

Суддя: Баранов О