Справа№464/8244/21
пр.№ 3/464/109/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2022 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУАП,

у с т а н о в и в :

Управлінням патрульної поліції у Львівській області направлено до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 284400, складений 17 листопада 2021 року. Згідно з даним протоколом ОСОБА_1 17 листопада 2021 року о 10.40 год по вул.Стрийська, 31 в м.Львові керував автомобілем марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 , будучи таким, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Галицького відділу ДВС у м.Львові ВП № 60004086 від 09 вересня 2019 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило та явку захисника для представлення інтересів не забезпечено. Неявка особи та відсутність жодних письмових пояснень, зважаючи на достовірну обізнаність про складання протоколу про адміністративне правопорушення, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків. Тому відповідно до ч.1 ст.268 КУАП суддя вважає можливим розглядати справу у його відсутності, явка у даній категорії справ не є обов`язковою.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУАП повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як передбачено п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Положеннями ч.3 ст.126 КУАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем у встановленому законом порядку повідомлено ОСОБА_1 про винесення постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Тому недоведеним є висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи обізнаним про існування тимчасової заборони, тобто діяв навмисно всупереч встановленому законом порядку.

Єдина постанова державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кізюк Р.О. від 19 травня 2020 року ВП № 60004086, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, не є достатнім доказом вчинення правопорушення.

Отже, належних доказів, які б містили інформацію щодо порушення на транспорті та винності у цьому ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження. Суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч.2 ст.251 КУАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність переконливих доказів вини, суддя дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУАП. Справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. У матеріалах справи відсутні, які б спростовували даний висновок судді.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО