ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1608/21Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/28/22 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичну особу підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.

Згідно даної постанови, ФОП ОСОБА_1 16 листопада 2021 року о 11.55 год., у належному йому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою АДРЕСА_1 , допустив порушення правил карантинних заходів, що виразилось у відсутності маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра, а також не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), чим порушив п.п.9 п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою звільнити його від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Свої доводи мотивує тим, що він визнав свою вину, а його дії не становили суспільної шкоди та не завдали жодних збитків, тому їх слід кваліфікувати як малозначні.

Вказує, що при призначенні стягнення судом першої інстанції не було враховано, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу погіршить матеріальне становище його сім`ї.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що нещодавно розпочав займатися підприємницькою діяльністю та, в силу необізнаності, у магазині на підлозі наніс маркування для перебування людей в черзі у вигляді собачих лап замість ліній. На даний час порушення ним усунуті, нанесено відповідне маркування та встановлено урну. Вину свою повністю визнає та щиро розкаюється за допущене порушення.

В даному випадку, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке було вчинено хоча і в межах населеного пункту, однак у малолюдному місці, у магазині не було покупців, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , що визнав вину, щиро розкаявся, до відповідальності притягується вперше, його вік та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 22, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя