КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/212/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/9018/21

17 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Кулікової С.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Горбового Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду мотивована тим, що зазначений у протоколі склад адміністративного правопорушення не охоплюється ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, суд зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.. 256 КУпАП, а саме: невідповідність в датах, коли відбувалися події вказані в протоколі та в письмових поясненнях ОСОБА_3 і протоколі про її звернення з заявою до поліції; прізвище та ініціали ОСОБА_2 вказані працівниками поліції в графі відомості про потерпілого.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Горбовий В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, посилаючись на те, що захисник та потерпіла не погоджуються з такою постановою.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник Горбовий В.А. не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно. Адвокат Горбовий В.А. надіслав клопотання про перенесення судового засідання, посилаючись на те, що він 17.01.2022 року з 10-00 год. до 15-00 год. (включно) викликаний до Вищого антикорупційного суду та буде приймати участь у якості захисника Макоди Є.В. під час розгляду справи № 761/16104/17, що унеможливлює його прибуття у судове засідання, яке призначене на 17.01.2022 року об 13-15 год. у Київському апеляційному суді. Його підзахисна ОСОБА_1 не має відповідної юридичної освіти та не має можливості захищати свої права особисто, бажає скористатися правовою допомогою адвоката.

Оскільки адвокат Горбовий В.А. не надав жодного доказу на підтвердження зазначених ним обставин неможливості прибуття в судове засідання до Київського апеляційного суду, суд визнав причини неявки необґрунтованими, тому вважав можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та її представника Горбового В.А .

ОСОБА_2 також в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він не зможе прийняти участь у судовому засідання, у зв`язку з хворобою на COVID-19, на підтвердження чого додав результати лабораторних досліджень.

Однак, суд вважав, що неявка ОСОБА_2 в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги адвоката Горбового В.А. в інтересах ОСОБА_1 , тому розгляд справи можливо провести у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №423472 від 29.08.2021 року, що 29.08.2021 року близько 9 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив над ОСОБА_1 психологічне насильство, принижував її психологічну гідність та ображав її людську гідність, ображаючи різними словами (худоба, ти ніхто та ін.), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Потерпілою особою зазначено: ОСОБА_2 .

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 423472 від 29.08.2021 року додано рапорт, з якого вбачається, що 29.08.2021 року о 10:19 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що колишній чоловік вчиняє психологічне насильство над заявницею та їх спільним сином.

Згідно пояснень від 30.08.2021 року (дата виправлена на 29.08.2021 року) ОСОБА_1 , її чоловік систематично принижує, обзиває різними словами, а саме, що вона «Худоба, відьма» та через програму «Вацап» пише смс-повідомлення принизливого характеру, які вона додає на електронному носії, бере гроші в борг, які потім не повертає, почав розповідати дитині речі про неї, які є недійсними.

Згідно пояснень від 29.08.2021 року, надані ОСОБА_2 , 29.08.2021 року, перебуваючи в гостях у колишньої дружини ( ОСОБА_1 ), збираючись виїхати в храм на молебень, за столом в присутності його батьків та колишньої тещі, влаштувала скандал з того приводу, що він зробив зауваження колишній тещі ( ОСОБА_5 ) з приводу відсутності її права займатися вихованням його дитини в присутності батьків. На що трапилася реакція емоційної істерії його колишньої дружини. Сідаючи в машину в дорозі вона в присутності дитини не переставала сваритися і провокувати ситуацію, кричати при дитині, чим визвала емоційний зрив у дитини. У зв`язку з наведеним, він вважає, що по відношенню до нього здійснюються незаконні дії, просить ці пояснення розглянути як його звернення в порядку ЗУ «Про звернення громадян» і надати йому і його дитині захист в порядку ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідь на це звернення просить надати письмово. За день до цього колишня дружина кидалася на нього з тарілкою в руках і образами, пригнічуючи його і постійно ображаючи.

Разом з тим, обставини, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно ОСОБА_1 , а й про заподіяння чи можливе заподіяння внаслідок цього шкоди її психічному здоров`ю.

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за відсутності доказів на підтвердження заподіяння або можливості заподіяти шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого ? не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов?язковою ознакою об?єктивної строни даного проступку.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 29.08.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений у протоколі склад адміністративного правопорушення не охоплюється ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона правопорушення та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вимоги щодо складення протоколу адміністративного правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП. За вказаною нормою Закону, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 423472 від 29.08.2021 року вбачається невідповідність в датах, коли відбувалися події вказані в протоколі та в письмових поясненнях ОСОБА_1 і протоколі про її звернення з заявою до поліції. А також прізвище та ініціали ОСОБА_2 вказані працівниками поліції в графі відомості про потерпілого.

При цьому, суд позбавлений можливості з`ясувати обставини, які не зазначені в цьому протоколі.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду про відсутність події адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому дійшов вірного висновку про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Слід зауважити, що апеляційна скарга не містить жодного доводу щодо необґрунтованості чи помилковості висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, а лише зазначено що потерпіла та її захисник не погоджуються з оскаржуваною постановою. При цьому, суд вважає, що у апелянта було достатньо часу для надання доповнень до апеляційної скарги, враховуючи, що з матеріалами справи в суді апеляційної інстанції адвокат Горбовий В.А. ознайомився 22.12.2021 року, а судове засідання призначено на 17 січня 2020 року.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Горбового Володимира Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2021 року про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова