Справа №949/1690/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2022 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09 жовтня 2008 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААБ №036285 від 09 грудня 2021 року, ОСОБА_1 05 грудня 2021 року о 15-30 год. по вулиці Партизанська в с.Миляч Сарненського району Рівненської області, керуючи мотоциклом марки "Ліфан", на узбіччі дороги не впорався з керуванням, внаслідок чого впав та залишив на порушення встановлених правил, місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 "а" Правил дорожнього руху.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що дійсно 05 грудня 2021 року він, керуючи мотоциклом, не впоравшись з керуванням, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Проте, місця пригоди він не залишав, оскільки від падіння з мотоцикла він зазнав травм, відразу після чого автомобілем швидкої допомоги його було госпіталізовано в лікарню. Під час перебування в лікарні на стаціонарному лікуванні до нього приходили працівники поліції. Загалом в лікарні ОСОБА_1 знаходився з 05 грудня по 07 грудня 2021 року включно. Не розуміє, чому він має нести відповідальність за вказане правопорушення.

На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи копію медичної карти стаціонарного хворого №4269, з якої встановлено, що він з 05 грудня 2021 року по 07 грудня 2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Дубровицькому відділенні КНП "Дубровицька МЛ" Дубровицької міської ради (а.с.6).

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до п.2.10 "а" Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 умислу залишити місце дорожньо-транспортної пригоди не мав, оскільки відразу після дорожньо-транспортної пригоди був госпіталізований до лікарні.

Тому, вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що дані викладені в протоколі стосовно залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження, і нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, а тому виходячи з принципу презумпції невинуватості, не можна встановити наявність цього елементу, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тому суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.