Справа № 357/765/22
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2022 року м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, РНОКПП у матеріалах справи відсутній, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В :

15.12.2021 о 14:00 год. ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що неповнолітній ОСОБА_2 проживає самостійно, не відвідує навчальний процес, мати не забезпечує його фінансово та продуктами харчування, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою винуватість не визнала та пояснила, що вона проживає зі своїм співмешканцем і вони очікують народження дитини. Зазначає, що наразі у неї не має для сина місця, тим більше, що син не хоче проживати з нею і її співмешканцем та її не слухає. Вона його іноді провідує та купує прокукти.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані в його обгрунтування письмові докази, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Наразі, положення статті 155 вказаного Кодексу визначають, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини і ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Диспозицією ч. 1 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Не зважаючи на не визнання своєї винуватості, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується також матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення ГР №210885 від 15.12.2021; довідкою Державного навчального закладу «Білоцерківського професійно-технічного училища імені П.Р. Поповича» від 07.12.2021 (а.с.2) відповідно до змісту якої учень групи 113 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не відвіду навчальний заклад. Поважної причини пропуску не має. До училища навчався у вечірній школі №1, де також систематично пропускав уроки. Батьки живуть окремо, де і з ким проживає ОСОБА_3 невідомо. На дзвінки учень не відповідає. Батьки із керівництвом групи не співпрацюють; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.12.2021 про те, що близько 1.5 роки він проживає з батьком ОСОБА_4 . Мати ОСОБА_1 проживає окремо зі своїм співмешканцем. Батько близько 5-ти місяці перебуває у лікарні, а він у цей час проживає у бабусі. Мати не цікавиться його життям, фінансово не забезпечує, іноді привозила продукти. Проживати з матію він не може, тому що у неї не має для нього місця, у школу не ходить, тому що речі які купила мати погані та не зручні. Наразі він проживає сам; поясненнями ОСОБА_1 про те, що її син близько 1.5 місяці проживає окремо сам у квартирі, тому що у неї на даний час для нього не має місця, але це не говорить про те, що вона його не відвідує. Взагалі він проживав з бабусею. Школу не відвідує тому що не хоче; довідкою (а.с.5) про те, що інспектором з ювенальної превенції відділу превенції Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду про недопущення в подальшому подібних випадків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до частин першої-другої саттті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України і при цьому враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не виявлено.

З урахуванням даних про особу винної, обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, тієї обставини, що ОСОБА_1 вперше притягається до відповідальності за дане адімнправопорушення, вважаю за необхідне накласти неї передбачене санкцією ч.1 ст. 184 КУпАП адміністративне стягнення у виді попередження. Таке стягнення на думку судді буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 та упередження скоєнню нею інших адмінправопорушень, а також не буде становити надмірний тягар для її особи.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Керуючись ст. 33-35, 40-1, ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА