Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 511/2682/21

Номер провадження: 3/511/38/22

"13" січня 2022 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого- судді Іванова О. В.,

секретаря судового засідання Данільченко Г.В.,
прокурора Холоша Х.Ю.,
за участю: ОСОБА_1 ,
розглянувши у в залі суду матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яковлівка, Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, на момент вчинення правопорушення- військова частина НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , припиняючи з 21.08.2020 року та припинивши з 21.08.2020 року діяльність на посаді начальника командного пункту - заступника начальника штабу з бойового управління, маючи військове звання « майор» та являючись суб`єктом на якого поширюються дії Закону України « Про запобігання корупції» відповідно до пп «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та ч. 5 ст. 45 Закону, як особа яка припиняє та припинила з 05.08.2020 р. діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Наказу Командувача повітряних Сил ЗСУ № 534 від 05.08.2020 року та виключений зі списків особового складу військової частини, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 179 від 21.08.2020 року, в порушення абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав 31.10.2021 році, о 06 годині 31 хвилина декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, типу «перед звільненням», та 01.06.2021р. об 14-25год подав декларацію особи, яка припинила відповідну діяльність. Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КупАП, п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як посадова особа юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав 31.10.2021 року об 06 год. 31 хв. та 01.06.2021р. об 14-25год декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням та після звільнення.
З інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» стало відомо, що ОСОБА_1 подав декларації особи яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, типу « перед звільненням» та типу «після звільнення».
Таким чином, своїми діями гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє та припинила виконувати функції держави, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 172-6 КУпАП.
Ухвалою суду від 13.01.2022р. вказані протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією, були об`єднані в одне провадження за клопотанням прокурора.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені вказаних адміністративних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що він був не обізнаний з правилами подачі декларацій типу «перед звільненням та «після звільнення», на той час вважав, що він не зобов`язаний їх подавати, на даний час подав декларації, передбачені чинним законодавством. Також ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Прокурор вважав, що протоколи складені з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просила призначити мінімальний розмір штрафу.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та вивчивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідності до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно ч.1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
У відповідності до п.15 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а також зобов`язані у відповідності до абз.1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подавати декларації типу «перед звільненням та типу «після звільнення».
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, крім повного визнання вини, повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколами № 1104/2021 та №1105/2021 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 01.12.2021 року, рапортом про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування оперуповноваженого ОВС в Одеській області ДСР НП України, капітана поліції Іщук Б., письмовими поясненням ОСОБА_1 по суті порушення; витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання ОСОБА_1 несвоєчасно декларації типу - «перед звільненням» та «після звільнення», документами, що підтверджують факт того, що ОСОБА_1 є особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та є суб`єктом декларування, документами про його звільнення 05.08.2020р..
Майор ОСОБА_1 не виконав вимоги Закону України « Про запобігання корупції», які виникли у нього, як у начальника командного пункту заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , декларації, типу «перед звільненням та типу «після звільнення».
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, своїми діями майор ОСОБА_1 , будучи особою, на яку розповсюджується вимоги Закону України «Про запобігання корупції», яка звільняється та припинила виконувати функції держави, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КупАП за несвоєчасне подання декларації типу «перед звільненням» та типу «після звільнення» .
Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання майором ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначений Законом строк, декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, типу - «перед звільненням» та «після звільнення».
Згідно зі ст. 11 КупАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, той факт, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його провини, майновий стан.
Обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність, суд визнає щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.172-7 ч.ч.1, 2, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП (за протоколами № 1104 від 01.12.2021р. та № 1105 від 01.12.2021р.) та накласти на нього на підставі ст.36 КУпАП стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн. на користь держави.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Суддя: О. В. Іванова