Справа № 526/1791/21
Провадження № 3/526/6/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І

з участю адвоката Коваленка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працює ФОП ОСОБА_2 робітник

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

25 липня 2021 року о 01 год. 31 хв. ОСОБА_1 в м. Гадяч по вул. Лохвицька керував автомобілем Опель Омега, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкостера Драгер та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився під безперервний відеозапис на нагрудну боді - камеру № 101481841.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що дійсно того дня вживав алкоголь, але задовго до зупинки працівниками поліції. Він погодився пройти тест за допомогою алкотестера Драгер, однак його не було у працівників поліції, тому освідування не відбулося.

Адвокат Коваленко І.І. в судовому засіданні вказав на неправомірність дій працівників поліції, які не забезпечили проходження освідування ОСОБА_1 тесту на стан сп`яніння, оскільки не мали при собі такого приладу.

Інспектори СРПП Миргородського РВП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали суду, що під час патрулювання ними був зупинений автомобіль, який проїхав на червоне гасло світлофора. Водій автомобіля ОСОБА_1 перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова та різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водію було запропоновано пройти освідування на предмет вживання алкоголю на алкотестері Драгер та в медичному закладі, однак він відмовився, при цьому підтвердив, що незадовго вживав алкоголь, тому відносно нього був складений протокол. Підтвердили, що не мали з собою приладу Драгер, який був у іншому екіпажі, однак за наявності згоди ОСОБА_1 на освідування за допомогою приладу Драгер останній могли доставити за 5-7 хвилин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом оперативного чергового, відеозапису з боді - камери та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений по вул. Лохвицькій в м. Гадяч та йому повідомлено про наявні в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого працівник поліції чотири рази пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або проїхати у медичний заклад, однак жодної відповіді ОСОБА_1 на надає. Після п`ятої пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пропонує залагодити дане питання, після чого близько 5 хвилин розмовляє по телефону. Після попередження поліцейського про складання протоколу та ще трьох пропозицій пройти освідування, ОСОБА_1 говорить слово «так», він поговорить з людьми, адвокатом, потім дочекається їх відповіді. Після цього поліцейські ще кілька разів пропонували пройти освідування та пояснили, що в разі надання ним згоди, Драгер буде доставлений до місця зупинки або вони проїдуть у медичний заклад.

Протягом 30 хвилин пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не надав категоричної згоди на проходження такого огляду, а намагався залагодити питання.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження медичного огляду.

Окрім цього ОСОБА_1 було видане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак даним направленням він не скористався.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

На безперервному відеозаписі чітко відображені обставини правопорушення та поведінку ОСОБА_1 , тому його пояснення на спростування вказаних обставин є неспроможними.

Невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Посилання сторони захисту на відсутність у працівників поліції з собою необхідного приладу та не надання його ОСОБА_1 не може свідчити про порушення ними відповідних Інструкцій, так як Драгер починає застосовується лише після надання згоди особи на проходження освідування за допомогою такого приладу.

Крім того суд вважає, що після 30 хвилин, на протязі яких працівниками поліції пропонувалося пройти огляд або у медичному закладі або за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 як не надав жодної стверджувальної відповіді на таку пропозицію, так і не пройшов такий огляд, як того вимагає п.2.5 ПДР.

Також посилання захисту, що ОСОБА_1 о 1 год.43 хв. надав згоду на проходження огляду не приймається судом до уваги, оскільки слово «так» було вимовлено ним в контексті іншої фрази.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору, так як він є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст.ст. 401,130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави, як інваліда 2 групи.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу - 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Головуюча: Л. В. Максименко