Справа № 526/2812/21
Провадження № 3/526/37/2022
П О С Т А Н О В А

13 січня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

з участю адвоката Хоруженка С.Г.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, РНОКПП не встановлений,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським СРПП ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Саєнко Є.В. від 28.11.2021, ОСОБА_1 28 листопада 2021 року о 22 год. 00 хв. в м. Гадяч по вул. 10 річчя Конституції України та вул. Лохвицька керував автомобілем Фольксваген Гольф, н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні, на стан сп`янінні на газоаналізатор «Алконт» відмовився під постійну відео зйомку на бодікамеру № 101481840.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що того дня він разом з ОСОБА_2 перебували в с. Погарщина у батьків, де заготовляли дрова. Ввечері він відвіз ОСОБА_3 додоиу і вирішив заїхати на заправку, бо закінчувалося пальне. Зайшовши в приміщення АЗС, вирішив випити пива та зателефонував до ОСОБА_2 , щоб той під`їхав на заправку та відвіз його дому. В цей час до автомобіля підійшли працівники поліції і почали пред`являти претензії, що він керував автомобілем у якого не освітлюється номерний знак. Він продемонстрував, що номерний знак освітлюється. Після чого вони запропонували пройти тест на стан сп`яніння, так як було чути запах алкоголю. Він пояснив, що вжив незначну кількість пива щойно і їхати далі не збирається, однак працівники поліції наполягали на освідуванні, від якого він відмовився. Від керування автомобілем його не відсторонили і після складання протоколу його ОСОБА_2 повіз додому.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що того дня він разом з ОСОБА_1 перебували в с. Погарщина у його батьків, де заготовляли дрова. Ввечері він відвіз його додому, але майже відразу ж зателефонував і попросив його відвезти додому, так як він на АЗС має намір випити пиво. На таксі він приїхав на АЗС, біля автомобіля ОСОБА_1 були працівники поліції, які складали протокол. По закінченню він відвіз ОСОБА_1 додому на його автомобілі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Хоруженко С.Г. пояснив суду, що ініціатором складання протоколу не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. На відео запису видно рух невідомого автомобіля, у якого підсвічується номерний знак та працюють усі ліхтарі. Далі відео продовжується на АЗС, де ОСОБА_1 виходить з приміщення заправки та між ним та працівниками поліції виникає спір з приводу підсвічування номерного знака. При складанні протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснено його права та не видано направлення на освідування. Також адвокат вказав на відсутність безперервної відео зйомки.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Ці вимоги ініціатором складення протоколу дотримані не були.

З наданого відеозапису вбачається, що попереду поліцейського автомобіля рухається автомобіль у якого підсвічується номерний знак та працюють усі ліхтарі. Далі відео продовжується на АЗС, де ОСОБА_1 знаходиться на території заправки та між ним та працівниками поліції виникає спір з приводу підсвічування номерного знака. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється.

Ініціатором складення протоколу не надано доказів не лише керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а й факту керування транспортним засобом взагалі.

Так, згідно пункту 1.10. ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Ініціатором складання протоколу до нього не додано належних і допустимих доказів, які б підтверджували цей факт.

Наданий ініціатором складання протоколу диск з відеозаписом не містить інформації, яка могла б підтвердити факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а отже не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Будь-яких доказів, отриманих у визначеному законом порядку, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушення ним вимог ПДР під час руху поліцейськими не надано.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З наданого відеозапису не вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності знаходилася за кермом даного автомобіля під час руху або зразу після його зупинки.

За таких обставин один лише протокол про адміністративне правопорушення,в якому неоднозначно викладена суть правопорушення не може бути не лише достатнім, а й взагалі доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке йому інкримінується.

Відповідно до п.7,10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як встановлено, акт огляду поліцейським взагалі не складався з невідомих суду причин.

Таким чином, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, як основний доказ, суд вважає, що поліцейським під час його складання не дотримано вимог закону та нормативних актів.

Інші матеріали справи також не містять достатньо фактичних даних про подію скоєного правопорушення та не можуть однозначно «поза розумним сумнівом» свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, переглянуті судом записи з автомобільного відеореєстратора, загальною тривалістю близько 5 хв., розпочаті 08.11.21 о 21 год. 27 хв. містять записи про те, що попереду службового автомобіля працівників поліції їде легковий автомобіль. Наступний відеозапис з бодікамери працівника поліції починається з моменту, де ОСОБА_1 знаходиться на території заправки та між ним та працівниками поліції виникає спір з приводу підсвічування номерного знака. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовляється, після чого складається протокол. При цьому права ОСОБА_1 не були роз`ясненні, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Гадяцької ЦРЛ не складався та не видавався.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять і судом під час розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ЄСПЛ у своїх рішення неодноразово зазначав необхідність дотримання стандартів доведення вини особи у вчиненні правопорушення. Так, у справі «Кобець проти України» суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 р. у справі № 914/2505/17 згадує, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу правопорушення, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні адміністративної та кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

За наведених обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як достатніх об`єктивних даних про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння судом не здобуто.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя Л. В. Максименко