Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5586/21 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, 22.10.2021 року, о 02 год. 11 хв., гр. ОСОБА_1 по вул. Гетьмана Сагайдачного в м. Новограді-Волинському керував автомобілем Volkwagen Polo д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей; запах алкоголю з ротової порожнини; зміна забарвлення покрову шкіри.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на відео, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На його переконання, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, жодних правил дорожнього руху не порушував, а тому і не було законних підстав проходити огляд на стан сп`яніння. Вказує, що неодноразово наголошував працівникам поліції, що їх вимоги є незаконні, однак ними це було проігноровано, хоча на відеозаписі поліцейські самі не можуть вказати ні ознак сп`яніння, ні причин для проходження огляду.

Також, як слідує із наданого відеозапису жодних адміністративних матеріалів в його присутності не складалось, від проходження огляду він не відмовлявся.

Вважає, що відеозапис подій є неналежним та недопустимим доказом.

В матеріалах справи відсутні докази про підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності та його захисник в судове засідання на розгляд апеляційної скарги 11.01.21 року на 11:00 год. не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, що підтверджується телефонограмою апеляційного суду (а.с.43), клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 228512 від 22.10.2021 року, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5), копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 946761 від 22.10.2021 року.(а.с.9).

Як вбачається з відеозапису, в тому числі з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 946761 від 22.10.2021 року, працівники поліції мали усі підстави для зупинки транспортного засобу Volkwagen Polo д/н НОМЕР_1 , оскільки водій при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту, не пред`явив посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, які направлені на уникнення відповідальності, оскільки факт керування транспортним засобом підтверджується відеозаписом з відеореєстратора транспортного засобу працівників поліції.

З відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції наздоганяють транспортний засіб, з якого після зупинки вийшов водій ОСОБА_1 , водій мав ознаки сп`яніння, на вимогу пройти огляд, він відмовився заперечуючи факт керування транспортним засобом.

Зазначені докази, які на думку апеляційного суду є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук