ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12136/21

Провадження № 33/4820/113/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, 07 травня 2021 року о 12 год. 05 хв., на 347 км. автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, розглядаючи справу, суд не дотримався вимог КУпАП, оскільки, розглянув таку у його відсутність, чим порушив процесуальні гарантії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначає про поважність причин відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки доставляв своїм автомобілем малолітніх дітей до спеціалізованого медичного закладу у м. Вінниця для проходження огляду.

Суд безпідставно не задовольнив його клопотання про виклик у судове засідання та допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які могли підтвердити відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Крім того, суд не витребував в УПП у Вінницькій області ДПП відеозапис з нагрудної боді-камери АВ-00082 за 07 травня 2021 року, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та який відсутній у матеріалах справи.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 200938 від 07 травня 2021 року, згідно яких 07 травня 2021 року о 12 год. 05 хв., на 347 км. автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с. 2);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які пояснили, що 07 травня 2021 року о 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Сітроен», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. У їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 4).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом його процесуальних прав, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи 8 разів відкладався у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 , який не повідомляв суд про її причини. У sms-повідомленнях, які останній отримував, попереджався судом, що у разі неявки без поважних причин чи неповідомлення про причини неприбуття, справа може бути розглянута у його відсутність (а.с. 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 26).

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

Крім того, останній мав можливість скористатись своїми процесуальними права, у тому числі, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката відповідно до ст. 268 КУпАП, на стадії апеляційного перегляду, однак знехтував такою.

Посилання ОСОБА_1 на поважність причин відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав до медичного закладу, на увагу не заслуговує, оскільки не підтверджене належними та допустимими доказами.

Так, сторона захисту не надала жодних доказів (якими могли бути виписки з історії хвороби, направлення на огляд чи будь-які інші документи з медичного закладу), які б підтверджували, що дійсно того дня апелянт поспішав до медичного закладу з малолітніми дітьми для надання невідкладної медичної допомоги, а тому не міг з об`єктивних причин проїхати на огляд до лікаря-нарколога.

Не заслуговують на увагу суду і доводи про те, що не було викликано у судове засідання та не допитано свідків, оскільки ОСОБА_1 у жодне з 9 судових засідань не з`явився, своє клопотання не підтримав. Натомість, у своїй заяві від 22 червня 2021 року, останній просив розгляд справи не здійснювати за його відсутності (а.с. 20).

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про невитребування судом в УПП у Вінницькій області ДПП відеозапису з нагрудної боді-камери АВ-00082 за 07 травня 2021 року, адже він такого клопотання не заявляв.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.