Справа № 588/2133/21
провадження № 3/588/29/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2022 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку см.Тростянець Сумської області, громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 2 статті 184 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 20.12.2021 року о 11 годині в АДРЕСА_2 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання, за малолітніми синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які самовільно пішли з ЗЗСО № 3 після третього уроку та раніше не відвідували тривалий час навчальний заклад без поважних причин.

У судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явилась, була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином, поважних причин неявки в засідання не повідомила. У письмових поясненнях, викладених у протоколі ОСОБА_2 вказала, що вину визнає, що не доглянула за дітьми, які не ходили до школи.

Диспозиція частини 1 та 2 статті 184 КУпАП є бланкетною і для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо виховання дітей. Конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року(із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язків матері, крім її пояснень, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №357255 від 27.12.2021 (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.3), листами Закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Тростянецької міської ради (а.с.4, 5).

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04.08.2021 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.6).

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП, зокрема, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення тих самих дій, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую, особу правопорушника, яка не працює, вину визнала, а тому вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції, частини 2 статті 184 КУпАП, у виді штрафу.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушниці судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_5 судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко