Житомирський апеляційний суд
Справа №290/46/22 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 11 січня 2022 року близько 03 годин 00 хвилин в с. Велика Козара Житомирського (Романівського) району Житомирської області по вул. Романівській в районі будинку № 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110206-35 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Романівського районного суду від 25 травня 2022 року скасувати та закривши провадження у даній справі.

Вважає, що дана постанова є помилковою, ухваленою без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. Під час перегляду відеозапису було виявлено недотримання поліцейським вказаних вимог щодо зупинки транспортного засобу під його керуванням, після якої було складено адміністративний протокол про вчинення ним інкримінованого правопорушення.

Вказує, що не виявивши перед зупинкою порушень ним вимог Правил дорожнього руху та відсутністю інших підстав для зупинки, поліцейський не мав підстав для його зупинки, під час якої і виявив його стан.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що справу можливо переглядати без захисника, підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просив її задовольнити або не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює трактористом .

Заслухавши доповідь судді, пояснення правопорушника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 123480 від 11.01.2022 року, відповідно до якого 11 січня 2022 року близько 03 годин 00 хвилин в с. Велика Козара Житомирського (Романівського) району Житомирської області по вул. Романівській в районі будинку № 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110206-35 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» показник тесту 2.42 проміле. Чим порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським СПД №1 ВП №5 Житомирського РУП сержантом поліції Бондарем О.С. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 11 січня 2022 року, результат якого показав позитивну пробу- 2.42 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 , яку він не заперечував і в апеляційній інстанції.

Висновок суду підтверджується також копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова є чинною. При цьому вказана постанова саме і підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 таких правопорушень, які і стали підставою для його зупинки. Тобто зазначена постанова спростовує доводи апеляційної скарги. Слід також зазначити, що в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що штраф по вказаній постанові ним сплачено.

Таким чином посилання апелянта на те, що поліцейський не виявивши перед зупинкою порушень ним вимог Правил дорожнього руху та відсутністю інших підстав для зупинки не мав підстав його зупиняти, апеляційний суд визнає безпідставними

Вина ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наявного в матеріалах справи. З вказаного відео вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення останнім ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та в подальшому винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Під час оформлення адміністративних матеріалів у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння в зв`язку з чим, працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медзакладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення визначено судом першої інстанції з урахуванням передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною. Тому посилання апелянта на те, що він є водієм трактора та посвідчення водія йому вкрай необхідне та його прохання не позбавляти його права керування є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст. 285,294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 25 травня 2022 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: