КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022 Справа № 133/3663/21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,,

ВСТАНОВИЛА:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №370050 від 24.11.2021, 24.11.2021 о 04 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 будучи пассажиром нерегулярних перевезень маршрутом «Вінниця-Київ» не мав при собі негативного результату ПЛР-тесту на Covid-19, якому не більше 72 годин або документа, що підтверджує вакцинацію від Covid-19 жовтого або зеленого, чим порушив п. 23 Постанови КМУ №1236, та порушив санітарно-протиепідемологічні правила і норми щодо карантину людей, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до санкції статті за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпА, може бути накладений штраф від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні 05.01.2022 ОСОБА_1 пояснив, що не вбачає в своїх діях порушень законодавства, свою вину не визнав, підтримав пояснення, які були у нього відібрані 24.11.2021, та надав суду додаткові пояснення, які приєднані до матеріалів справи. Пояснив, що 24.11.2021 він разом з групою людей прямував з м. Вінниці до м. Києва на акцію проти карантинних обмежень. По дорозі, на посту у с. Махнівка, Козятинського р-ну, автобус, де він їхав, був зупинений. Він відмовився надавати на огляд співробітнику поліції документ, що підтверджує наявність у нього щеплень проти хвороби Ковід-19 або результат тесту на Ковід -19, оскільки вважає такі відомості лікарською таємницею, а отже не повинен її розголошувати; крім того така вимога, на його думку, не є законною, оскільки жодним законом не підкріплена, а постанова КМУ №1236 є підзаконним нормативним актом, а отже не встановлює для громадян жодних обов`язків.

Інших заяв та клопотань, право на які було роз`яснено у судовому засіданні, крім приєднання до справи додаткових письмових пояснень, суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, диспозиція зазначеної статті є бланкетною, тобто такою, де закріплюється лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатись до положень іншого нормативного акта іншої галузі права. Бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм.

Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим, та за відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він містить посилання на конкретний нормативно-правовий акт - постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 , яку було порушено, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Зміст протоколу дає можливість чітко визначити, які саме дії вчинялись особою, та в чому полягає порушення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У підпункті 23 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами ПКМУ № 1096 від 20.10.2021 передбачено, що пасажирам (крім осіб, які не досягли 18 років) заборонено користуватися послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях (крім перевезень легковими автомобілями з кількістю пасажирів, включаючи водія, до п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років або більшою кількістю пасажирів за умови, що вони є членами однієї сім`ї) без наявності у них негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (редакція від 26.10.2021).

Відповідно до змісту протоколу серії ВАБ № 370050 від 24.11.2021, ОСОБА_1 , будучи пасажиром автобуса, користувався послугами регулярних перевезень Вінниця-Київ, без наявності негативного результату на Covid-19 або документа, що підтверджує вакцинацію.

У рапорті ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 24.11.2021 зазначено, що 24.11.2021 о 06:15 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24.11.2021 о 06:14 за адресою: Козятинський район, с. Махнівка, повідомив працівник поліції, що в автобусі Вінниця-Київ, у гр. ОСОБА_1 відсутній ПЛР-тест та ковід-сертифікат.

У поясненнях від 24.11.2021 ОСОБА_1 вказав, що рухався автобусом, який здійснює нерегулярні перевезення; даний автобус було зупинено працівниками поліції, за вимогою працівників поліції водій відкрив двері салону. Поліцейські почали вимагати у нього та інших пасажирів відомості, які містять таємницю про стан здоров`я, а саме: сертифікат про вакцинацію проти Covid-19. На що ОСОБА_1 повідомив, що на основі чинного законодавства України, він має право на таємницю про стан свого здоров`я та, відповідно, повноважень вимагати у нього сертифікат у працівників поліції немає. Зазначив, що відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених КУ в умовах військового чи надзвичайного стану. Таким чином, обмеження прав громадян, зокрема на вільне пересування, можливе лише в умовах воєнного та надзвичайного стану. Усе інше є незаконним.

У поясненнях від 24.11.2021 ОСОБА_2 вказав, що він дійсно є водієм автобуса, який здійснював перевезення по замовленню за маршрутом Вінниця-Київ. Дану поїздку по телефону замовив ОСОБА_1 , пояснивши, що буде 40-50 пасажирів, які направлятимуться на мирну акцію протесту проти примусової вакцинації від Covid-19.

У судовому засіданні були приєднанні до матеріалів справи додаткові пояснення, згідно яких співробітники поліції не мали права вимагати надати вказані вище документи, оскільки постанова КМУ № 1236 є підзаконним актом, який не відповідає Конституції України, а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Отже, доводи ОСОБА_1 зводяться до того, що не існує такого нормативно-правового акта, який би зобов`язував його надати документи щодо вакцинації проти хвороби Ковід-19 або негативний тест на Ковід -19.

Однак такі доводи суд до уваги не бере, оскільки вимога виконувати правила, які закріплені у підзаконних нормативно-правових актах, тобто, зокрема, і правил постанови КМУ №1236, міститься у ст. 44-3 КУпАП. Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення є законом - кодифікованим нормативним актом, який є чинним, а сама стаття 44-3, цього Кодексу є бланкетною, тобто відсилає до іншого акта законодавства; у цій справі - це постанова КМУ № 1236, яка є чинною, і вимоги якої станом на 24.11.2021 встановлювали для громадян обов`язок щодо наявності документів при міжобласних переїздах щодо вакцинації проти хвороби Ковід-19 або негативного тесту на Ковід -19. Тобто вказані правила, і відповідно до них - відповідні обов`язки пасажирів встановлюються у сукупності законом - Кодексом України про адміністративні правопорушення та постановою КМУ № 1236.

Матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону; поясненнями водія ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , та наданими у судовому засіданні, а також диском з відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та пасажири автобуса під час перевірки документів, які засвідчують наявність щеплень проти хвороби Ковід-19 або результат негативного тесту на Ковід -19, відмовились їх надавати, посилаючись на своє право зберігати лікарську таємницю щодо таких обставин, та вказуючи на відсутність закону, який їх до цього зобов`язує (при цьому зазначали, що постанова КМУ №1236 такого обов`язку не встановлює, оскільки є підзаконним нормативно-правовим актом); також міститься запис складання протоколу щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Отже, доведеними є подія адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 . В розумінні ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, стан його здоров`я.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

За змістом ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлена Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» .

Керуючись ст. ст. 33, 130, 221, 245, 251, 255, 268, 280, 284, 294 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 05.01.2022