Справа № 307/3734/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/876/21, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Коструба В.В. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2021.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237312 від 19.10.2021 та постанови судді від 29.11.2021 вбачається, що ОСОБА_1 19.10.2021 о 23 год. 45 хв. в с. Нересниця по вул.Грушевського Тячівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «DODGE SPRINTER» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На дану постанову захисник адвокат Коструб В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Заперечує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення та стверджує, що останній не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не додано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та правомірності зупинки транспортного засобу. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а транспортний засіб перебував у нерухомому стані, припаркований біля дворогосподарства, де останній проживає. Зауважує, що з відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був припаркований з лівого боку, з чого випливає, що у разі якби він був зупинений працівниками поліції, то мав би бути з правого боку. Звертає увагу на те, що у протоколі зазначено про те, що огляд водія проводився за допомогою приладу Драгер 100, а на роздруківці з результатами огляду вказано прилад Драгер 6810. Огляд ОСОБА_1 проводився у відсутності свідків, окрім того, згідно відеозапису

-2-

вбачається, що для огляду йому був наданий Драгер з вже встановленим мундштуком, а не розпакованим із стерильної упаковки. Вказує також на те, що ОСОБА_1 не погодися з результатами проведеного огляду, у зв`язку з чим поїхав до Тячівської РЛ щоб пройти огляд на стан сп`яніння, однак через відсутність відповідного спеціаліста йому було відмовлено у проведенні огляду. Працівники поліції не вправі були складати щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, оскільки останній не погодився з результати огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу. Також у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проведення огляду до медичного закладу. Захисник також піддає сумніву долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, оскільки такий у відповідності до вимог ч.1 ст.99 КАСУ не підписаний цифровим підписом та відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Вказані обставини, на його думку, вказують на недопустимість відеозапису, як доказу. З наведених підстав, захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Коструб В.В., на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Коструба В.В., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст.251,252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Згідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237312 від 19.10.2021 зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237312 від 19.10.2021, ОСОБА_1 19.10.2021 о 23 год. 45 хв. в с.Нересниця по вул.Грушевського Тячівського району Закарпатської області, керував транспортним засобом марки «DODGE SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу - алкотест «Drager 6810», якою підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 0,40 % проміле; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 571816 від 19.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, яка набрала законної сили, відповідно до якої водій ОСОБА_1 керував автомобілем 19.10.2021 о 23 год. 45 хв. в с.Нересниця по вул. Грушевського та не пред`явив посвідчення водія для перевірки, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України; відеозаписом з нагрудної камери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції, з якого встановлено, що водій ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу «Drager 6810», який дозволений до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, який показав результат тесту 0,40 % проміле.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

-4-

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Коструба В.В. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237312 від 19.10.2021 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, в тому числі і про розгляд справи у Тячівському районному суді, разом з тим ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчено підписом працівника поліції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором з РПП ВПД №1 ОСОБА_3 законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ним дотримано вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256,265-2,266,268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №237312 від 19.10.2021 складено у відповідності до вимог встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку встановлених законом.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Коструба В.В. про те, що показники приладу «Alkotest 6810» фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки останнім не наведено з цього приводу жодних переконливих доводів

Вбачається, що технічний прилад Drager Alcotest 6810, застосований працівниками поліції 19.10.2021 для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , пройшов повірку 22.06.2021 (а.с.2), таким чином, його показники є допустимими доказами.

Посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер №100, натомість згідно роздруківки технічного приладу огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Драгер 6810, на думку апеляційного суду є явною технічною опискою, яка у даному випадку не впливає на законність проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та не ставить під сумнів результати проведеного огляду.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника Коструба В.В. про порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, через відсутність свідків, оскільки диспозицією ст.266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

При проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовувались технічні засоби відеозапису, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Коструба В.В. про не доведеність факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б могли бути підставою для зупинки його транспортного засобу, оскільки причини та обставини

-5-

зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини того, чи порушував ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, що стало наслідком його зупинки працівниками поліції, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними є і дjводи захисника про не доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки згідно норм діючого законодавства огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів, факт проходження такого огляду ОСОБА_1 поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ним лише під час розгляду справи в суді, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Разом з тим, стороною захисту не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє.

До доводів захисника про те, що відеофайл, є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.99 КАС України, згідно яких вони мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора, апеляційний суд відноситься критично з огляду на наступне.

Посилання захисника на норми КАС України при оцінці доказів апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки справи про адміністративне правопорушення судом розглядаються за правилами визначеними КУпАП, зокрема і щодо доказів, які можуть бути прийняті до уваги і щодо їх оцінки. Норми КАС України не регулюють апеляційне провадження суду загальної юрисдикції під час перегляду рішень судів першої інстанції у справах про адміністративні правопорушення, а також не мають будь-якої переваги над нормами КУпАП.

Правила КАС України застосовуються при перегляді справ про правопорушення, за якими особу притягнуто до адміністративної відповідальності іншим державним органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, а не судом.

Крім того, нормами ст.256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого зазначення у ньому технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка не передбачено.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення теж не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Апеляційний суд зауважує, що зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-6-

Оскільки вказаний відеозапис містить інформацію, що повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 237312 від 19.10.2021, так й у долучених до нього доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в належності та допустимості вказаного доказу.

Незгода захисника з оцінкою судом доказів, не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, й суд оцінює всі докази безпосередньо як кожного доказу окремо, так й у взаємозв`язку

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання захисника Коструба В.В. на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.

Оскільки водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу та відсутні дані про незгоду з результатами проведеного огляду, а також бажання пройти такий огляд у медичному закладі, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Коструба В.В. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається, навіть з урахуванням особи правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

-7-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 та його захисником Кострубом В.В. не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Коструба В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2021 щодо нього, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя