Справа № 509/2490/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року смт. Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 322993 від 04.07.2022 року гр. ОСОБА_1 04.07.2022 року о 20:50 год керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в Одеській області. Одеському районі, с.Доброолександрівка, вул Виноградна, 16, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Пройти тест прибором Драгер на місці зупинення відмовився, проходити медичний огляд на стан сп`яніння відмовився, що було зафіксовано під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Копію протоколу ОСОБА_1 отримав, про що свідчить підпис особи на бланку протоколу.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце її розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується підписом на бланку протоколу щодо розгляду справи в Овідіопольському районному суді Одеської області 22.07.2022 року о 11:00 год, причини неявки суду невідомі. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило. В протоколі зазначив, що випив 0.5л пива, після чого керував автомобілем, в лікарню їхати не буде.

За наведених обставин, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справу у відсутність правопорушника, визнавши причини його неявки в судове засідання неповажними, враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, яка не вимагає обов`язкової присутності особи, яка притягається до відповідальності за ст.130 КУпАП при розгляді справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП встановлена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 322993 від 04.07.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.07.2022 року, де він вказав що дійсно після того як випив 0,5 л пива керував автомобілем, при цьому відмовляється їхати для огляду до лікарні вказане зазначив також в самому протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане підтверджується також диском з відеозаписом, на якому чітко видно що водій відмовляється від проходження огляду на факт сп`яніння на місці та проходження медичного огляду, зауважень та доповнень ОСОБА_1 до протоколу не зазначив.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та його вина повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

На момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність та є повнолітнім, обставин, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , передбачених ст.17 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Також, як слідує з матеріалів справи, у гр. ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , термін дії якого закінчився 05.07.02021 року, тобто права керування транспортним засобом він не мав.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, не можливо позбавити права особи на майбутнє, якщо водій права на керування транспортним засобом не одержував.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, приходжу до висновку про необхідність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко