Справа № 654/3700/21
Провадження №3/654/124/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А :

17.12.2021 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 245146 вбачається, що 11.12.2021р. о 12:00 год. в с. Гладківка по вул. Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106» д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сухість слизової оболонки рота, відсутність реакції зіниць на світло, збуджений стан. Від проходження медичного огляду в Голопристанській ЦРЛ для встановлення ступеня наркотичного сп`яніння ухилився шляхом відмови. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (зі змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В якості доказу до матеріалів справи працівником поліції було долучено відеозапис з невідомого технічного пристрою, перегляд якого було здійснено судом в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 .

Під час перегляду було встановлено, що на представленому відео особа ймовірного правопорушника зображена не в повний ріст, а саме відсутнє зображення обличчя, що не дозволяє суду ідентифікувати та ототожнити вказану особу з ОСОБА_1 .

Крім цього, на відеозаписі не міститься даних про те, що працівником поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та в належній формі запропоновано потенційному правопорушнику пройти огляд в на стан сп`яніння в медичному закладі. Фактично суть розмови поліцейського з невідомим чоловіком, особа якого не встановлена, зводиться лише до того, що на ділянці вулиці спілкуються двоє чоловіків, один з яких каже: «хочу с тобою поїхать в больничку». А інший відповідає: «та їдь ти куди хочеш, я не поїду.»

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно визначень, наведених в п. 1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

В свою чергу, під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, тобто зрушення його з місця і як наслідок переміщення його в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, з викладеного слідує, що необхідними елементами для утворення складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом певною особою (водієм) та відмова цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Проте, представлений відеозапис, тривалість якого складає 1 хв. та 04 сек., взагалі не містить обставин правопорушення, які ставляться в провину ОСОБА_1 , оскільки на ньому не зафіксовано керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, тобто здійснення ним функцій водія, зупинення транспортного засобу працівниками поліції, роз`яснення причин зупинки, встановлення ознак наркотичного сп`яніння про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення та аргументоване запропонування водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Також суд звертає увагу на те, що порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст. 31 та ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".

При цьому норма статті 31 Закону України "Про національну поліцію" є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є ст. 40 Закону України "Про національну поліцію".

Пункт 2 частини 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання.

Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи не вбачається який саме засіб відео фіксації був використаний поліцейським, тобто відсутні докази відповідності фіксації частині 1 статті 40 Закону України "Про поліцію". Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що даний доказ не може вважатися доказом отриманим законним шляхом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст. 40 Закону України "Про національну поліцію". Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні дані щодо засобу, яким здійснювалася технічна фіксація правопорушення. З урахуванням наведеного, суд зауважує, що долучений відеозапис не є об`єктивним доказом, який б достеменно свідчив про скоєне ОСОБА_1 порушення. Інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення жодними доказами не доведені та заперечуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що працівник поліції, який склав протокол, в порушення положень ст. 251, 266 КУпАП, не долучив до справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд, що виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. В. Третьякова