Номер справи 220/2302/21
Номер провадження 3/220/16/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Волноваського районного ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює та не навчається, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 07.12.2021 року о 17 год. 17 хв. на 148 км. а/ш Запоріжжя-Донецьк Волноваського району Донецької області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ-21121», державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому був не пристебнутий пасинками безпеки та не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.2.3В, 2.1А Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні порушник, надав суду пояснення, згідно яких свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП визнав повністю, вину в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не визнав. Пояснив, що дійсно керував транспортним засобом без водійського посвідчення, оскільки він є неповнолітнім та не має права на керування транспортним засобом. Свою вину в частині порушення права користування ременем безпеки не визнав, оскільки на момент його зупинки працівниками поліції він був пристебнутий ременем безпеки.

Вислухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушенні передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187415 від 07.12.2021 р., письмовими поясненнями правопорушника викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він не заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, визнав, що дійсно 07.12.2021 р. керував автомобілем без водійського посвідчення, якого у нього немає; рапортом командира взводу №2 роти №1 ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області від 07.12.2021 р., з якого вбачається, що 07.12.2021 р. о 17-00 год. при перетині блокпосту ЗС-005 «Богатир», розташованого в с.Богатир Волноваського району, був зупинений автомобіль «ВАЗ-212», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було відсутнє водійське посвідчення, якого він взагалі не має.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, тобто водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.126 ч.2 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, порушивши п. 2.1 "а" ПДР України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Правопорушення було вчинено ОСОБА_1 у неповнолітньому віці, згідно даних вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2).

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Правопорушення було вчинено ОСОБА_1 у неповнолітньому віці, тому суд призначає покарання з урахуванням вимог ст.13 КУпАП.

При вирішенні питання який саме захід впливу слід застосувати до порушника, суд враховує характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, який є неповнолітнім, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, дані які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є щире розкаяння винного у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 заходи впливу у вигляді попередження.

Оскільки судом не вирішується питання про призначення порушнику покарання, судовий збір стягненню не підлягає.

Разом з тим, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

При цьому суд приймає до уваги як пояснення самого ОСОБА_1 , який не визнає свою провину по даному епізоду, і його пояснення в даній частині нічим не спростовані, так і відсутність об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.12.2021 року. Так, на підтвердження факту порушення правил користування ременем безпеки до протоколу інспектором поліції доказів не надано, а правопорушник в судовому засіданні не підтвердив обставини в цій частині, а тому суд приймає до уваги та покладає в основу рішення показання, які ОСОБА_1 надав в судовому засіданні та рапорт командира взводу №2 роти №1 ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області від 07.12.2021 р., про встановлення ним факту відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 водійського посвідчення, якого він взагалі не має. Про порушення ОСОБА_1 правил користування ременем безпеки з рапорту не вбачається.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими процесуальними документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не надано належних та допустимих доказів факту порушення ОСОБА_1 п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху. За вказаних обставин, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, перебаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 33, 221, 283, ч. 2 ст. 126, 247, 280, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина