Справа № 127/7476/22
Провадження № 33/801/501/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Книжника Ярослава Валерійовича, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 06.04.2022 року о 11:45 год. по вул. Хмельницьке шосе, 104 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року захисник Книжник Я. В., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною, просить її скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_2 поліцейські не пропонували пройти огляд на місці. Тобто, водієві повинно бути запропоновано пройти тест на місці зупинки (більшою мірою це стосується алкоголю, хоча ст. 266 КУпАП передбачає використання техзасобів в будь-якому випадку). Крім того, відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Проте на відеозапису з камер спостереження, яке триває 2 хвилини 30 секунд, поліцейський не вказує, що у ОСОБА_1 наявні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, не зазначає їх. Тобто, ознаки просто були записані у протоколі про адміністративне правопорушення. Окремо зазначає, що будь-яких ознак сп`яніння як почервоніння обличчя, тремтіння пальців не вбачається на відео. Звертає увагу, що поліцейський повинен був відсторонити ОСОБА_1 від керування авто, коли у нього є підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, як це визначено ст. 266 КУпАП, чого зроблено не було. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. На думку апелянта, на підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, який не містить доказів складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Одночасно захисник Книжник Я. В. заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки скаргу було подано у визначений законом строк, а саме 02.06.2022. Проте ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 червня 2022 року апеляційну скаргу, подану і підписану адвокатом Книжником Я. В., повернуто особі, яка її подала, як таку, що подана особою без підтвердження повноважень на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин після усунення недоліків апеляційну скаргу подано через суд першої інстанції 14.06.2022, а тому в порядку ст. 294 КУпАП просить поновити строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП у разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Книжника Я. В. в судове не з`явилися, своєчасно сповіщені про місце і час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Вінницький міський суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 264846 від 06.04.2022, протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про його ознайомленням зі змістом висунутого обвинувачення та змістом складеного протоколу; даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснення йому працівниками поліції наслідків такої відмови; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного від 06.04.2022 до закладу охорони здоров`я КП ВОНД «Соціотерація».

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.

Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`янінням у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований за допомогою спеціальних технічних засобів й відповідний відеозапис доданий до протоколу, який складався працівниками поліції при застосуванні нагрудної камери, що встановлено з дослідженого відеозапису.

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відео реєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису будь-яких ознак сп`яніння не вбачається, і поліцейський не говорить про це.

Працівник поліції не робить жодних висновків щодо стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у водія. У разі виникнення відповідної підозри, працівник поліції доставляє водія транспортного засобу на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до спеціально визначених закладів охорони здоров`я, які мають право на проведення таких оглядів.

При цьому суд наголошує, що за п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735 МВС, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Не спростовують правильні висновки суду доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не відсторонили апелянта від керування авто.

З метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, вилучені посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу.

У водія ОСОБА_1 тимчасово були вилучені документи, а саме: посвідчення водія, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, примусово був припинений рух його транспортного засобу. Проте не поміщення його транспортного засобу на штрафмайданчик не свідчить про відсутність події чи складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Книжника Ярослава Валерійовича, подану від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко