1Справа № 335/35/22 3/335/327/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

19 січня 2022 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення на території України за таких обставин.

21.12.2021 о 13:05 год. у м. Запоріжжі по вул. З. Космодем`янської, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Sіerra», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи вину не визнав, зазначивши, що працівники поліції йому не пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Також у них не було на місці зупинки приладу «Драгер». Він у цей день вжив пляшку глінтвейну, однак у нетверезому стані не перебував. Раніше його було притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами і після цього він права не поновлював.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, достовірно підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330457 від 21.12.2021, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

актом про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 21.12.2021 о 13:23 год., в якому наявна відмітка про відмову від проходження огляду;

рапортом поліцейського, за змістом якого 21.12.2021 о 13:05 год. було зупинено автомобіль «Ford Sіerra», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю інформації про причетність даного автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення. Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейським у останнього були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів, у зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі, на що він відмовився;

довідкою бази підсистеми «Адмінпрактика» про відсутність повторності вчинення правопорушення. У цій довідці зазначено, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував;

інформацією, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів поліцейських, на якому зафіксовано факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , спілкування поліцейських із водієм, факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 про невизнання вини суд вважає непереконливими, оскільки зібраними у справі доказами достовірно підтверджується факт порушення водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, вказаним відеозаписом, який було досліджено судом під час розгляду справи, доведено, що під час зупинки транспортного засобу водій не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, мав ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені під час спілкування із ним, внаслідок чого поліцейським обґрунтовано було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та після відмови водія, у медичному закладі. Крім того, поведінка водія у момент спілкування із ним поліцейських свідчила про явні ознаки алкогольного сп`яніння, які і були зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Поряд із цим, як роз`яснено в абзаці 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №18 від 19.12.2008, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно з довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Також до матеріалів справи надано відомості, що раніше 13.09.2017 водій притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як пояснив ОСОБА_1 під час судового розгляду, його було судом позбавлено права керування транспортними засобами і після того він свідоцтво про право керування транспортними засобами не отримував.

Отже, в даному випадку до нього не можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова