ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/816/21 Номер провадження 33/814/37/22Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Владімірова Р.В.

захисників адвокатів Нестеренко Н.М., Ткаченка А.В. та представника потерпілої адвоката Репало Д.О.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. на користь держави.

Згідно з постановою судді, 07 серпня 2021 року о 19:40 год. в м. Решетилівка по вул. Грушевського, 48 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на паркан (металеві ворота) в зазначеному домоволодінні. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірну оцінку наданим доказам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Зокрема вказує, що інший апелянт ОСОБА_2 не є власником домоволодіння, яке належало його батькові та майна у вигляді паркану, який він пошкодив.

Також зазначає, що в протоколі працівниками поліції було невірно зазначено кваліфікацію його дій за 13.1 ПДР України, який він не порушував, оскілки ним не було порушено вимог щодо дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Окрім того, вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги та оцінив в якості належного доказу надані ОСОБА_2 власні відеозаписи з місця події.

Також апеляційну скаргу подала потерпіла ОСОБА_2 , яка просить скасувати постанову та ухвалити нову, в якій обрати щодо порушника більш суворішу міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, оскільки застосоване покарання не відповідає тяжкості правопорушення, його наслідкам та зухвалій поведінці притягнутого, який продовжує їй погрожувати, безпідставно заявляється на подвір`ї її житлового будинку, своєї вини не визнав, завдані збитки не відшкодував.

Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку обґрунтована тим, що вона не була присутня в судовому засіданні під час ухвалення постанови, з текстом постанови ознайомилася після її опублікування на сайті ЄДРСР 04.11.2021, після чого в 10-ти денний строк нею було подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, зі справи вбачається, що ОСОБА_2 та її представник не приймали участь в судовому засіданні 02.11.2021 та не були присутні під час проголошення судом рішення по справі. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів щодо направлення судом учасникам справи копії прийнятої постанови, а відтак посилання апелянта на ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови лише з офіційного джерела - сайту ЄДРСР 04.11.2021 заслуговує на увагу.

Апеляційна скарга подана 15.11.2021, тобто у визначений положеннями КУпАП 10-денний строк.

Апеляційні скарги були призначені до розгляду на 08.12.2021 року, де в судовому засіданні притягнутий та його захисники надавали свої пояснення, мали можливість задавати питання, приймали участь в обговоренні клопотань, задоволення яких стало підставою для проголошення судом перерви та призначення справи до розгляду на 24.01.2022.

При цьому, в судовому засіданні 08.12.2021 апеляційним судом з представниками апелянтів адвокатами узгоджувалась зазначена дата наступного судового засідання, яка їх повністю влаштовувала та, з їх слів, не перешкоджала прийняттю участі в інших судових засіданнях.

Між тим, 20.01.2022 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від притягнутого ОСОБА_1 та його адвокатів Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В. про неможливість бути присутніми в судовому засіданні 24.01.2022 з огляду на учать адвокатів в інших судових засіданнях в Кобеляцькому та Гадяцькому районних судах Полтавської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважав за можливе закінчити розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника та його адвокатів, які були належним чином повідомлені про час розгляду справи, дата перенесення розгляду справи з якими узгоджувалася за півтора місяці до судового засідання. При цьому останні не були позбавлені права заявити клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, беручи до уваги їх знаходження в день розгляду справи в інших судах області.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25 січня 2019 року №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення закінчення розгляду справи у відсутність правопорушника та його представників.

Заслухавши пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, вважаю, що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами які відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Так, суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №246453 від 08.08.2021, схему місця ДТП, з якими водій ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, надав особисті пояснення щодо вказаних подій, зазначивши, що «керував автомобілем та заїжджаючи на подвір`я свого батька переплутав педалі та заїхав у ворота».

Іншими доказами, які суд взяв до уваги є заява ОСОБА_2 до відділення поліції про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , щодо пошкодження останнім майна та завдання їй збитків в сумі 25000 грн., пояснення як ОСОБА_1 , в яких він не заперечував факт пошкодження металевих воріт та цегляного стовпчику під час керування ним автомобілем та здійснення заїзду у двір будинку за адресою АДРЕСА_1 , так і поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими нею відеозаписами подій, пов`язаних з наслідками скоєного правопорушником наїзду на належне їй майно.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, кваліфікованому за ч.1 ст. 124 КУпАП.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 ПДР)

Зважаючи доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та наїзд на паркан (металеві ворота) за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_2 внаслідок недотримання безпечного бокового інтервалу (зі слів «переплутав педалі»), суд першої інстанції вірно встановив, що останній скоїв порушення п.п. 12.1., 12.3. Правил дорожнього руху.

Посилання апелянта ОСОБА_1 щодо невірного зазначення в протоколі складеному працівниками поліції пункту ПДР, жодним чином не спростовує факу вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, наслідком якої є як пошкодження його автомобіля, так і пошкодження нерухомого майна.

Також не заслуговує на увагу твердження апелянта про відсутність складу та події правопорушення за ст. 124 КУпАП з тих підстав, що власне пошкоджено тільки належний йому автомобіль та частина паркану в домоволодінні, яке є його спадщиною після смерті батька. Зазначене спростовується матеріалами справи та встановленими судом обставинами, згідно яких в зазначеному домоволодіння проживає потерпіла з двома неповнолітніми дітьми. На давний час в судовому порядку вирішується спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який є батьком притягнутого ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_2 .

В даному випадку притягнутий ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, оскільки як водій керував транспортним засобом, тобто брав безпосередню участь у процесі руху на дорозі при під`їзді до домоволодіння, де не забезпечивши безпечного бокового інтервалу скоїв наїзд на паркан, внаслідок чого керований ним автомобіль отримав механічні пошкодження та був частково зруйнований сам паркан.

Крім того, підлягає відхиленню посилання апелянта ОСОБА_1 щодо неналежності доказу у вигляді відеозапису подій, який зроблений особисто ОСОБА_2 під час з`ясування обставин правопорушення.

Так, за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

З огляду на здійснення відеозапису ОСОБА_2 подій, пов`язаних з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності таких записів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які не фіксували правопорушення відповідними технічними засобами, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги зазначені власні відеоматеріали та надана їм належна правова оцінка.

За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зважаючи на доведеність скоєння ним ДТП та враховуючи обґрунтоване та правомірне накладення на нього стягнення у вигляді штрафу, з урахуванням норм ст. 33 КУпАП.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_2 , то апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 просила скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП та притягнути до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік, тобто наполягала на посиленні покарання, в межах санкції, визначеної положеннями вказаної статті.

Разом з тим у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З огляду на скоєне ОСОБА_1 правопорушення, яке мало місце 08.08.2021, то застосування до правопорушника нового, більш суворішого покарання, на час розгляду апеляційної скарги, за межами визначеного ст. 38 КУпАП строку, не буде грунтуватись на законі, а відтак достатніх правових підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна