КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/4701/22 Головуючий у І інстанції Домарєв О.В.
Провадження № 22-ц/824/1937/2022 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

постановою Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 10 квітня 2022 року приблизно о 23 год. 25 хв. за адресою: вул. Привокзальна, 2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, нечітка мова.

Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився на місці, а також відмовився проїхати до лікаря-нарколога в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта. Скаржник, вказує на те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі «Соціотерапія» Київської міської наркологічної клінічної лікарні, як зазначено в направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме направлення не було надано ОСОБА_1 для ознайомлення.

Крім того, в направленні вказано неіснуючий медичний заклад (Соціотерапія «Київська міська наркологічна клінічна лікарня»), оскільки станом на 08 квітня 2022 рік в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказана юридична особа припинена шляхом реорганізації в Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дії поліцейського були здійснені з порушенням Інструкції, оскільки поліцейський зобов`язаний запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (медичному закладі) та у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я скласти протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні відеодокази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що також підтверджує недоведення вини останнього.

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що під час складання адміністративних матеріалів співробітниками поліції, скаржник перебував у виснаженому стані, у зв`язку з недосипанням та постійною роботою, переживання у зв`язку з війною за свою сім`ю, батьків та взагалі майбутнє України.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи і не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови, а постанову у даній справі апелянт отримав лише 01 липня 2022 року, про що є розписка, яка наявна у матеріалах справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений він був з поважних причин.

25 липня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пунктів 2, 7 Розділу І. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський, як це прямо передбачено п. 6 Розділу ІХ Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи вбачається, 10 квітня 2022 року приблизно о 23 год. 25 хв. за адресою: вул. Привокзальна, 2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

На місці пригоди працівники поліції належним чином роз`яснили ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Однак, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Дані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 220993 від 10.04.2022 року, який підписаний останнім без зауважень (а.с.1), поясненнями свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.2), відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (а.с.4).

За таких обставин, вважаю, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що із наданого відеозапису видно тільки розмову патрульних з останнім, а факту керування на відеозаписі немає, не звільняють скаржника від виконання обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що скаржник не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності , так як на відео чітко видно, як останній в присутності двох свідків відмовляється від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння (на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції було порушено порядок перевірки на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки працівники поліції діяли відповідно вимог інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Крім того, доказів порушення працівниками поліції вказаної інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин даної справи

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній