Справа № 204/6523/21
Провадження № 3/204/26/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., за участю секретаря Максименко Я.О., за участю прокурора Баклан В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за участю захисника Волошина А.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянки України, діловода групи по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ (на момент 16.11.2020 року), яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 7, ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП, суд -

ВСТАНОВИВ:

Наказом командувача ВЧ НОМЕР_1 НГУ № 214 від 19.10.2017 року солдата ОСОБА_1 призначено діловодом групи по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» солдат ОСОБА_1 під час підписання протоколу № 18 від 16 листопада 2020 року, перебуваючи в складі комісії як секретар цієї комісії, по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, діловод групи по роботі з основним складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдат ОСОБА_1 у порушення вимог п.3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підпису протоколу № 18 від 16 листопада 2020 року, перебуваючи в складі комісії по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, де вона перебувала секретарем комісії, після чого їй була нарахована матеріальна допомога у розмірі 10501 грн. 50 коп., чим остання вчинила правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП постановою судді від 15 вересня 2021 року, справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 7 КУпАП, ч. 2 ст. 172 7 КУпАП, об`єднано у одне провадження.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала в повному обсязі і пояснила суду, що протокол комісії № 18 від 16.11.2020 року затверджено командиром частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 . ОСОБА_1 була присутня на засіданні комісії, як секретар, участі в голосуванні не брала, а лише вела протокол засідання. ОСОБА_1 займалася оформленням документів комісії, як діловод, та не приймала жодного рішення, яке б мало потягнути за собою реальний конфлікт інтересів, а отже у неї був відсутній обов`язок щодо повідомлення про реальний конфлікт інтересів. У ОСОБА_1 були відсутні повноваження для реального задоволення приватного інтересу.

У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі просила закрити.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Волошин А.А. просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172 7 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Баклан В.В. в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до нього документи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, зокрема ч.1 та ч.2 передбачена відповідальність за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з приміткою ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься у ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.ст.3, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст.2, 3, 6 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 , є військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України - державним службовцем, який уповноважений на виконання функцій держави. При цьому, вона зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених їй за посадою, сумлінно вивчати військову справу, виконувати накази командирів (начальників), бути готовою до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Тобто, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування у справі про притягнення особи до відповідальності за ст. 172-7 КУпАП є доведеність наявності ситуації, за якої приватна заінтересованість особи впливає на об`єктивність виконання ним службових чи представницьких повноважень, за якої існує можливість виникнення протиріччя між приватним інтересом особи і публічними, що може поставити під сумнів справедливість прийнятого рішення чи вчинення публічним діячом інших дій. Доведення достатніми доказами обставин чітко визначеної суперечності є обов`язковим для уповноваженої на складання протоколу про адміністративне корупційне правопорушення особи, оскільки відсутність доказів таких обставин свідчитиме й про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що наказом № 214 від 19.10.2017 року солдата ОСОБА_1 призначено на посаду діловода групи по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Міністерство внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 НГУ та ОСОБА_1 підписано контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України.

Відповідно до довідки начальника відділення кадрів ОСОБА_3 , електронний цифровий підпис ОСОБА_1 не отримувала, так як не є суб`єктом декларування (арк.с.24).

Відповідно до протоколу № 18 від 16.11.2020 року засідання комісії по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини, згідно наказу командира частини від 23.12.2019 року № 827 комісія у складі: голови ОСОБА_4 , членів комісії: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , секретаря комісії ОСОБА_1 , розглянула рапорти військовослужбовців про виплату матеріальної допомоги та прийшла висновку, зокрема, про надання матеріальної допомоги в розмірі 10501 грн. 50 коп. діловоду групи по роботі з особовим складом старшому солдату ОСОБА_1 .

Протокол підписано головою комісії, членами комісії та секретарем.

Відповідно до Витягу з відомості № 170 ст. солдату ОСОБА_1 на підставі протоколу №18 від 16.11.2020 року нараховано матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових питань 10501,50 грн.

Відповідно до довідки начальника фінансової служби (головного бухгалтера) ОСОБА_7 , відповідно до Наказу МВС від 15.03.18р. №200 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» розділу XX. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується на підставі протоколу комісії по виплаті матеріальної допомоги складається відомість нарахування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

На підставі протоколу комісії від 16.11.2020р. № 18 нарахування матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань здійснено за відомістю № 170.

На засіданні комісії заслуховують начальника фінансової служби, щодо можливості виплати матеріальної допомоги та розмір загальної суми видатків на виплату матеріальної допомоги та комісійно приймається рішення щодо надання допомоги, в голосуванні комісії секретар участі не приймає, а лише веде протокол засідання комісії.

Тобто, доказів того, що ОСОБА_1 , будучи присутньої на засіданнях комісії по розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги військовослужбовцям частини 16 листопада 2020 року голосувала «За» питання порядку денного, у тому числі, за прийняття рішення про свою матеріальну допомогу та її розмір, матеріали справи не містять. Сам по собі факт присутності ОСОБА_1 на засіданні комісії в якості секретаря не свідчить про вчинення нею правопорушення. А підписання протоколу засідання комісії було обов`язком ОСОБА_1 , як секретаря.

При цьому, суд звертає увагу, на те що, зазначення у протоколах про адміністративні правопорушення, про те, що ОСОБА_1 під час проведення засідань розглядала рапорти та голосувала за прийняття рішень за питаннями порядку денного про виплату матеріальної допомоги, вчинивши дії в умовах реального конфлікту інтересів, та не повідомивши про наявність такого конфлікту свого керівника, не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, та спростовуються дослідженими матеріалами справи, що під час судових засідань не спростовано прокурором.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право, серед іншого надавати один раз на рік військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Тобто нарахування коштів ОСОБА_1 здійснено відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 33, 36, ч.ч.1, 2 ст.172-7, 221, 247, 255, 283-284, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Ю. Мащук