САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2243/21
Провадження №3/726/67/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління ГУНП в Чернівецькій області, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, власника їдальні ПП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

До суду надіслано, складений 13.12.2021 відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №632817 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, згідно якого 13.12.2021, о 12:38, ОСОБА_1 , будучи власником їдальні по вул. Заводській, 30 м. Чернівці, порушила карантинні заходи, а саме п.3 пп.11 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, приймала відвідувачів їдальні без ковід-сертифікатів.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце його проведення, про що свідчать матеріали справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, враховуючи надану можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явитися до суду та реалізувати своє право на судовий захист, за відсутності доказів поважних причин неявки у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Аналізуючи відомості, викладені в протоколі, та додані до протоколу матеріали, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», №1236 від 09.12.2020, прийнятої відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (в редакції станом на 13.12.2021), передбачено встановлення каратнину на території України та певні види заборон в залежності від рівня епідемічної небезпеки.

Підпунктом 11 пункту 3 вказаної Постанови, у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Тобто, вказаною Постановою встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а саме до суб`єктів господарювання.

При цьому, обмеження, передбачені зокрема підпунктом 11 пункту 3, не застосовуються за умови наявності в усіх учасників (відвідувачів), крім осіб, які не досягли 18 років, та організаторів заходу (співробітників закладу), негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу); або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини, який може бути застосовано протягом 30 днів від дати введення дози; чи міжнародного, внутрішнього сертифіката або іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучено жодних відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 являєтеся власником їдальні та зобов`язана дотримуватися санітарно-протиепідемічних правил і норм. Тобто, не долучено доказу, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, тобто суб`єктом господарювання та відповідно, суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Згідно наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 «приймала відвідувачів їдальні без ковід-сертифікатів», однак жодних доказів, підтверджуючих такі обставини до матеріалів справи не долучено.

Не долучено відеозаписів із боді-камер поліцейських, які б підтвердили обставини, викладені у протоколі, фотографій із місця події, що підтверджували б факт перебування відвідувачів у їдальні. Не надано пояснень свідків, які були відвідувачами того дня, натомість в протоколі зазначено про їх відсутність.

За відсутності інших належних та допустимих доказів, суд позбавлений можливості перевірити обставини викладені у протоколі, зокрема кількість відвідувачів та наявність чи відсутність у них ковід-сертифікатів.

Оскільки жодних доказів, які б містили відомості про те, що ОСОБА_1 приймала відвідувачів у їдальні 13.12.2021 до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено, суд визнає вказану обставину - недоведеною.

Більше того, вищезазначеними положеннями пп.11 п.3 Постанови КМУ, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування, крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Однак із наданих суду матеріалів неможливо встановити яким чином ОСОБА_1 приймала відвідувачів.

Згідно положень КпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Більше того, окрім протоколу, до матеріалів справи жодних інших доказів, окрім рапорту поліцейського з приводу обставин, відображених у протоколі та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності працівниками поліції не долучено.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Один лише протокол та рапорт поліцейського не можуть бути визнані достатніми доказами для доведення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відтак, в ході розгляду справи не встановлено достатніх та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом свідчили б про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Вказане знайшло своє відображення у рішеннях Європейський суд з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. 44-3,ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяС. А. Асташев