Справа № 183/58/22
№ 3/183/504/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне, Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, командира мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП,

в с т а н о в и в :

11 грудня 2021 року близько 17.00 години старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, діючи умисно, в умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , в супереч ст.ст. 111,112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, надав дозвіл підлеглому особовому складу, без порушення перед старшими начальниками питання про задоволення прохання підлеглих, а саме заступнику командира мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_2 , старшому бойовому медику мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_3 , номеру обслуги 1 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 на особистому транспорті виїзд за межі розташування підрозділу. Внаслідок цього, зазначені особи виїхали у м. Дніпро, проводили час на власний розсуд, вживали алкогольні напої. 12.12.2021 року близько 07.00 години старшого солдата ОСОБА_3 знайшли мертвим з багато численними ножовими пораненнями тіла. За вказаною подією внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 України. Тобто старший лейтенант ОСОБА_1 умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, чим перевищив свої службові повноваження в умовах особливого періоду.
В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи в його відсутність, вину визнає в повному обсязі, щиро кається.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.04.2019 року № 239 про зарахування лейтенанта ОСОБА_1 до списків особового складу частини; письмового пояснення самого ОСОБА_1 про те, що він дійсно, перевищуючі свої службові повноваження, без порушення питання перед старшими начальниками про задоволення прохання підлеглих, надав дозвіл підлеглому особовому складу, а саме старшому лейтенанту ОСОБА_2 , старшому солдату ОСОБА_3 , та солдату ОСОБА_4 на виїзд, на особистому транспорті за межі розташування підрозділу. Свою вину у вчиненому правопорушенні визнає в повному обсязі; письмового пояснення ОСОБА_5 про те, що 13.12.2021 року до нього підійшов старший лейтенант ОСОБА_1 та доповів про відсутність старшого солдата ОСОБА_3 , після чого, він відправив ОСОБА_1 разом зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 на пошуки вказаного військовослужбовця. Близько 20.00 години надійшло повідомлення, що знайдено невідомий труп, і він командиру батареї поїхати та оглянути труп. Зазначив, що надання дозволу на виїзд за межі підрозділу військовослужбовців він не надавав; письмового пояснення ОСОБА_6 про те, що йому стало відомо, що 11.12.2021 року старший лейтенант ОСОБА_1 надав дозвіл на виїзд ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за межі підрозділу. 12.12.2021 року до казарми військової частини приїхали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , він спитав у останніх щодо відсутності старшого солдата ОСОБА_3 , на що вони відповіли, що ОСОБА_3 пішов до магазину і не повернувся. 13.12.2021 року йому показали фото загиблого ОСОБА_3 , якого він впізнав по татуюванню; письмового пояснення ОСОБА_7 про те, що йому відомо, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали за межі підрозділу у м. Дніпро, для прання своїх особистих речей. 14.12.2021 року вранці він дізнався, що військовослужбовця ОСОБА_3 було знайдено мертвим; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.12.2019 року № 574 про зарахування солдата ОСОБА_4 до списків особового складу частини; копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2019 року № 484 про зарахування молодшого лейтенанта ОСОБА_2 до списків особового складу частини; копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_2 ; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2020 року № 619 про зарахування солдата ОСОБА_3 до списків особового складу частини; копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, а саме, перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень вчинене в умовах особливого періоду.
Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-14, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців

Суддя В.В. Березюк