ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 січня 2022 рокуСправа №: 695/3293/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 10.10.2021 р. близько 16 год. 30 хв., у АДРЕСА_1 , вчинив сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , під час якої ображав її, погрожував фізичною розправою, намагався побити.

ОСОБА_1 , 11.10.2021 р. близько 16 год., у АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в висловлюванні нецензурними словами та погрозами, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Оскільки матеріали даних адміністративних справ розглядаються судом одночасно, то суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи в одне провадження, та розглядати відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, те, що вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, суд вважає за можливе провести розгляд справи в відсутність останнього.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2021 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. Копія постанови міститься в матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він внесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його внесення, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, вказаних вище.

Його вина стверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №642891 від 10.10.2021 р. та ВАБ №642909 від 11.10.2021 р., протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2 ,

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги обставини правопорушення, особу порушника, наявність обтяжуючої обставини - вчинення правопорушення в стані сп`яніння, що стверджено результатом алкотестера Драгер, суд вважає, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.08.2021 р. №695/2200/21 вбачається, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю 2 групи.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Керуючись ст. ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 695/3293/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та справу № 695/3294/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 695/3293/21.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

за ч.2 ст.173-2 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за ч.2 ст.173-2 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.36 ч.2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.Ю. Степченко