Справа №263/9567/21
Провадження № 3/263/2862/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін Олексій Миколайович, при секретарі Михайлів В.В., за участю адвоката Попова В.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 липня 2021 року серії ААБ № 141555 ОСОБА_1 19.07.2021 об 11:31 годині в Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, вул. Осипенка, біля буд. 132, керував автомобілем «ЗАЗ 110206», державний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного приладу «Drager Alcotest» ARLM № 0070, результат огляду 0,36 ‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ПЛЗ м.Маріуполя відмовився у присутності двох свідків в установленому законом порядку. ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, у яких він пояснив, що дійсно керував автомобілем 19.07.2021 об 11:31 і був зупинений поліцейськими з порушення вимог дорожнього знаку. Після винесення постанови за ч.1 ст.122 КУпАП поліцейський об 11:50 год. повідомив йому, що на думку поліцейського у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 заперечував цей факт, оскільки алкоголю в той день не вживав. Далі працівники поліції у присутності двох свідків запропонували йому пройти огляд на місці зупинки автомобіля. Об 11:55 він продув «Drager Alcotest» який згодом показав 0,36 ‰. Поліцейський запитав його чи згоден він з показами приладу, на що чіткої відповіді не дав, на це питання відповів «Та а что?». Після цього працівники поліції продовжували складати документи і ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але працівники поліції йому відмовили. Згодом, під час ознайомлення з протоколом він повторно виявив бажання проїхати до наркології, але працівник поліції о 12:51 год. відповів «Уже поздно. Мне, честно говоря, некогда освидетельствовать, процедура не изменится». ОСОБА_1 також передав свій телефон поліцейському і його син також просив відвезти ОСОБА_1 до наркології і провести медичний огляд, але у задоволенні цього клопотання було відмовлено.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Попова В.М. до суду надійшло клопотання про закриття провадження, оскільки по-перше поліцейські грубо умисно порушили визначений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння і результати огляду ОСОБА_1 є недійсними. Зазначив, що частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 він дійсно керував автомобілем

19.07.2021 року об 11 год. 31 хв. і був зупинений поліцейськими за порушення вимог дорожнього знаку. Після винесення постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Далі працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки Автомобіля і він за вимогою поліцейських об 11 год. 55 хв. продув прилад «Драгер», який згодом показав 0,360/00.Поліцейський запитав ОСОБА_1 чи згоден він з показами приладу, на що ОСОБА_1 чіткої відповіді не дав. На це питання ОСОБА_1 відповів «Та а что?». Після цього працівники поліції продовжували складати документи і ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але працівники поліції йому відмовили. Згодом, під час ознайомленням з Протоколом 12 год. 58 хв. ОСОБА_1 повторно виявив бажання проїхати до «Наркології», але поліцейські повідомили, що вже пізно. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом № … 001961, на якому ОСОБА_1 о 12 год. 50 хв. каже поліцейському: «ребята, я наверно поеду в Наркологию». На це працівник поліції відповів: «Я вам скажу, что уже поздно. Мне, честно говоря, некогда освидетельствовать, процедура не изменится». Згідно з відеозаписом № …001949, ОСОБА_1 дав свій мобільний телефон поліцейському. Зі змісту цієї розмови добре чутно і зрозуміло, що поліцейського попросили відвезти ОСОБА_1 до наркології на лівий берег. Поліцейський відповів, що у задоволенні даного клопотання відмовлено. Таким чином, ОСОБА_1 ясно і чітко повідомив працівникам поліції про свою незгоду з результатами огляду на місці зупинки і про своє бажання пройти медичний огляд на стан сп`яніння і закладі охорони здоров`я, але отримав відмову. При цьому відведений порядком строк у 2 години ще не минув, адже з моменту повідомлення про наявність ознак сп`яніння в 11:50 год. до заявленого клопотання минула лише 1 година. Завершення складання Протоколу також не було перепоною для проведення медичного огляду адже порядком визначено, що висновок закладу охорони здоров`я у разу підтвердження стан сп`яніння долучається до протоколу. Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення: є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції на встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку, через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. По-друге, адвокат зазначив, що протокол є недопустимим доказом з наступних підстав. Протокол містить інформацію, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя» в присутності двох свідків. Порядком проведення огляду визначено, що до закладу охорони здоров`я на медичний огляд направляються тільки ті водії т/з, які відмовились пройти огляд на місці або, які не погодились з результатами такого огляду. ОСОБА_1 огляд пройшов, але згідно з Протоколом він відмовився від огляду на стан сп`яніння у КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя». Диспозицією ч.1 ст.130 КУПАП передбачено три види адміністративних правопорушень: 1. Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2. Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, кожен з яких є окремим складом адміністративного правопорушення: або керування у стані сп`яніння; або передача керування особі у стані сп`яніння; або відмова пройти огляд. Згідно з протоколом ОСОБА_1 керував у стані сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя» відмовився у присутності 2 свідків в установленому законом порядку, чим порушив п.2.9.а ПДР України». Матеріали Справи також містять направлення ОСОБА_1 на огляд до КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя», але порядком огляду на стан сп`яніння передбачено направлення водія до медичного закладу на медичний огляд виключно у разі відмови особи від огляду поліцейським на місці зупинки або у разі незгоди з результатами такого огляду. Отже, фактично ставлячи ОСОБА_1 у провину відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у КНП «МЦПЛЗ м. Маріуполя» (хоча такої відмови насправді не було), дії ОСОБА_1 мали бути кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР України, а не як порушення п.2.9.а) ПДР України. Таким чином, закон вказує, що основаним доказом по справі є протокол про адміністративне правопорушення, а суд розглядає справу у межах протоколу. Діючий КпАП не передбачає можливості суду перекваліфіковувати дії порушника у разі, якщо прийде висновку, що дії, вказані у протоколі порушник не здійснював, натомість здійснив інші дії. Вказане підтверджується й чисельною судовою практикою, зокрема й судів апеляційної інстанції, які є найвищою ланкою при розгляді справ про адміністративні правопорушення (наприклад, зазначені висновки містяться у Постанові Апеляційного суду Харківської області від 10.02.2015 по справі № 639/11593/14-п). Тому, навіть у разі, якщо суд встановить, що у діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння), проте мається склад іншого правопорушення (відмова від проходження огляду), суд не має повноважень щодо перекваліфікації дій особи на інше правопорушення. У такому випадку справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю того події та складу того правопорушення, який ставиться у провину особі, на підставі п.1 ст.247 КУПАП. Враховуючи вищенаведене доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи та не ґрунтується на положеннях Закону. Зазначає, що слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Виходячи з викладеного, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З долученого поліцейськими до матеріалів справи відеоматеріалу вбачаться, що ОСОБА_1 було зупинено патрульними поліцейськими за порушення ПДР України та під час складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу. У присутності двох свідків ОСОБА_1 продув «Драгер», результат тесту виявився позитивним 0,36‰. Однак, після складання протоколу ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що бажає пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, на що поліцейський відмовив йому, зауваживши, що процедура буде такою ж, матеріал вже складено та він немає більше часу.

Суд зауважує, що забезпечення права на захист передбачено не тільки ст. 268 КУпАП, але і Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

За вказаних обставин поліцейські безпідставно відмовили ОСОБА_1 від його доставки для проведення медичного огляду у міському наркологічному диспансері.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядок дій співробітників поліції чітко і однозначно визначені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Частиною 2 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння здійснюється у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У свою чергу, частиною 5 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 7. розділу І. Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Пунктом 22 розділу ІІІ. Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Переглянутими відеофайлами не підтверджується, що будь-яка з вищевказаних ознак сп`яніння притаманна поведінці ОСОБА_1 , внаслідок чого правових підстав для проведення поліцейськими огляду останнього на стан сп`яніння не вбачалося.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи вищенаведене доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи та не ґрунтується на положеннях Закону, належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 наполягав на проходженні медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, проте поліцейський йому безпідставно відмовив, вказавши, що йому ніколи та процедура буде такою ж, суд вважає, що за наявності відмови поліцейських доставити особу до закладу охорони здоров`я на медичний огляд не може бути беззаперечною підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 а ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Томілін