23-з/804/5/22
266/1902/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М. за участю секретаря Целовальник К.А., розглянувши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Преснякової А.А. у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 грн.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено, -

в с т а н о в и л а:

з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що надійшли на адресу апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 08 квітня 2020 року о 14-40 години, АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні Приморського суду у залі для засідань №4 без захисної маски, яка була у нього в наявності, та відмовився її вдягти, чим порушив вимоги підпункт 1 пункту 2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року зі змінами від 02.04.2020 №255.

Постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.05.2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень.

Не погодившись із судовим рішенням, через місцевий суд особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом зі справою про адміністративне правопорушення надійшла до Донецького апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 року зазначена справа розподілена судді Пресняковій А.А.

В процесі розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Преснякової А.А.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначив, що суддя Преснякової А.А. не може приймати участь в розгляді даної справи та підлягає відводу оскільки приймала участь у якості судді в іншій справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (справа №263/4074/21). При вирішенні питання про поновлення строку, суддя Преснякова А.А не задовольнила його заяву про поновлення строку, що свідчить про її упередженість.

Крім того, ним подано три заяви про притягнення судді ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, по двом з яких внесені відомості до ЄРДР та вони знаходяться в ТУ ДБР.

Дослідивши доводи клоптання про відвід, матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про відвід судді не підлягає задоволенню.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, а також спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ч.1 ст.2 КУпАП, ч.2 ст.7 КУпАП, ст. ст. 9, 129 Конституції України, при вирішенні питання про відвід судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не регламентовано нормами КУпАП, є підстави для застосування аналогії закону у вигляді норм КПК України, а питання про відвід вирішувати в порядку ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України. Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи, а статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії»; заява № 33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії).

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розподілена судді Пресняковій А.А. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021року у відповідності з процесуальним законом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, наступне.

29.12.2021 року вказана справа надійшла до Донецького апеляційного суду та призначена до розгляду на 10.01.2022 року на 13:30 годину для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

10.01.2022 року в судовому засіданні від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відвід судді Преснякової А.А. у зв`язку з тим, що в судовому засіданні при розгляді іншої справи про притягнення його до адміністративної відповідальності йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, що на думку ОСОБА_1 свідчить про упередженість судді Преснякової А.А.

Крім того, зі слів ОСОБА_1 , ним подано три заяви про притягнення судді ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, по двом з яких внесені відомості до ЄРДР та вони знаходяться в провадженні ТУ ДБР, а по третій йому вручено пам`ятку потерпілого, що також унеможливлює участь судді Преснякової А.А. при розгляді справ відносно нього.

Відповідно до положень ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

2. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Преснякової А.А. не відповідає вимогам вищезазначеної статті, а тому відсутні і підстави для відводу судді.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суддя Преснякова А.А. у іншому провадженні відмовила йому в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження при розгляді його апеляційної скарги в іншому провадженні не може бути предметом оцінки в даному провадженні та не підтверджує упередженість судді Преснякової А.А., а тому є надуманою та безпідставною.

При вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, суд не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді під час розгляду проваджень, законності та обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, а також, давати оцінку щодо наслідків таких дій та поведінки судді в інших процесах.

Судом не встановлено, що суддя особисто чи опосередковано заінтересована у результатах вищевказаного провадження або наявні інші обставини, що викликають сумнів у її неупередженості.

Крім того, у Донецького апеляційного суду не має відомостей на підтвердження внесення даних до ЄРДР стосовно судді Преснякової А.А.

Враховуючи викладене, суд не вбачає у обставинах, наведених ОСОБА_1 підстав для відводу судді, оскільки вони ніяким чином не свідчать про упередженість судді Преснякової А.А. при розгляді справи, який на теперішній час по суті ще не розпочато.

Суд при здійсненні правосуддя відповідно до положень Конституцї України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» діє самостійно, не упереджено у відповідності зі своїм внутрішнім переконанням та приймає процесуальні рішення у межах, визначених процесуальним законом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суддя вже приймала рішення за його іншою апеляційною скаргою у іншому провадженні, не можна розцінювати, як упередженість певного судді, оскільки інше рішення стосувалося інших обставин, що були предметом апеляційного перегляду.

Інші обставини, які б виключали участь судді Преснякової А.А. у розгляді даної справи, в ході розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

Заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Донецького апеляційного суду Преснякової А.А. - залишити без задоволення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М.Свіягіна