3/310/86/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2022 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 жовтня 2021 року серії ААБ № 253114 19 жовтня 2021 року о 17 год. 11 хвил. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , навпроти будинку № 114 по вул. Руднєвої в м. Бердянську не був уважним, не вибрав безпечної швидкості та об`єктивно не врахував обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з пішоходом, який рухався в зустрічному напрямку по обочині дороги (тротуару немає), внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП України.

ОСОБА_1 свою провину в скоєному правопорушенні не визнав, надав письмові пояснення, з яких вбачається, що 19 жовтня 2021 року він їхав по вул. Руднєвої, на зустріч йшов пішохід з візком. Зрозумівши, що зустрічний роз`їзд здійснити не можливо, ОСОБА_1 вжив заходів екстреного гальмування, повна зупинка транспортного засобу відбулась перед візком. Зіткнення з візком чи пішоходом не було. Пішохід, злякавшись, відскочила з проїзної частини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , а саме схема ДТП не дає можливості чітко зробити висновок, в чому саме полягало порушення ним Правил дорожнього руху України, з фототаблиці вбачається, що бампер автомобіля є цілим та не деформованим. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 19 жовтня 2021 року вона з візком, в якому знаходився її онук, йшла по узбіччю дороги назустріч транспорту. Коли побачила, що назустріч їде автомобіль «Жигулі», вона різко звернула візок в очерет, де упала. Завдяки її діям автомобіль зачепив торець візка. Зазначила, що в результаті ДТП у неї була пухлина на нозі, але медичних документів немає. Будь-яких інших ушкоджень у неї або у онука немає.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 19 жовтня 2021 року вона їхала в автомобілі під керуванням її чоловіка ОСОБА_1 , який не перевищував швидкість руху. Побачивши попереду пішохода, ОСОБА_1 загальмував. Коли свідок вийшла з машини, то побачила жінку, яка сиділа біля очерету. Вважає, що жінка впала раніше, ніж до неї під`їхав автомобіль. Удару автомобіля об перешкоду не було. Інших свідків вказаних подій не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушення за ст. 124 КупАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Таким чином, особа несе відповідальність за ст. 124 КУпАП не за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.

Згідно п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталась під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали належним чином не відображають, якими саме конкретними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що в подальшому призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

П. 2.3 Правил дорожнього руху України взагалі має підпункти з А по Є, однак в протоколі не вказано, який саме підпункт вказаного пункту Правил порушено діями водія ОСОБА_1 .

Схема дорожньо-транспортної пригоди, не дає чіткої та повноцінної можливості зробити висновки, в чому саме полягало порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України та не вказує на наявність факту самої дорожньо-транспортної пригоди. Із зазначених в схемі відомостей про пошкодження бамперу, неможливо встановити конкретні дані про характер такого пошкодження.

З наявної в матеріалах справи фототаблиці не вбачається будь-яких наявних пошкоджень автомобіля, його бампер наявний на місці згідно технічних характеристик, є цілим та не деформованим.

З наведеного вбачається, що матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження наявності механічних пошкоджень на транспортному засобі.

Крім зазначеного, будь-яких доказів того, що в результаті ДТП пішоходу ОСОБА_2 було заподіяно шкоду пошкодженням її майна або шкоду, заподіяну її здоров`ю, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано. В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердила відсутність у неї медичних документів на підтвердження наявності ушкоджень, отриманих нею під час ДТП, та документів на підтвердження пошкодження її майна.

Отже, враховуючи, що дії ОСОБА_1 не призвели до пошкоджень об`єктів, зазначених в ст. 124 КУпАП, або до заподіяння будь-якої шкоди учасникам події, неможливо прийти до переконливого висновку про винність водія в скоєнні правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Вказане узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом ( рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не доведена.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України і ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 213, 221, 247, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя О.М. Вірченко