Номер провадження: 33/813/181/22
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Латки І.В. в інтересах особи, яка притягається до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «Автомагістраль-Південь», місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

встановив:

оскарженою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , працююча бухгалтером ТОВ «Автомагістраль-Південь», яка вчинила правопорушення, передбачене п.49.19, ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме несвоєчасне подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2021 року, визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн., та стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з постановою захисник Латка І.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Захисник посилається на те, що виходячи з акту про результати камеральної перевірки від 07.06.2021 року, датою ймовірного правопорушення є 12.05.2021 року, правопорушення не є триваючим, а тому строк накладення судом стягнення сплив 12.08.2021 року.

В апеляційній скарзі апелянт також порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що судом повістку направлено на адресу народження ОСОБА_1 , проте остання, відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, фактично знаходиться за іншою адресою, на яку будь-які повідомлення про виклик останньої не надходили.

Захисник Латка І.В. у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, який був завчасно повідомлений про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Що стосується доводів про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про направлення судової повістки ОСОБА_1 на адресу: Одеська обл., Татарбунарський р-он, с. Трапівка, яке відповідно до штампу «Укрпошти» від 11.08.2021 року адресату не вручене, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 12-13).

При цьому, адреса ОСОБА_1 : Одеська обл., Татарбунарський р-он, с. Трапівка, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення №168/34-00-04-02-01 від 02.07.2021 року, як місце проживання останньої.

Натомість, вказана адреса зазначена з відомостей, що містяться в паспорті громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 2). Проте, саме у вказаному документі зазначено, що Одеська обл., Татарбунарський р-он, с. Трапівка - є місцем народження ОСОБА_1 , а не місцем фактичного мешкання.

Водночас, захисником долучено до апеляційної скарги витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання щодо ОСОБА_1 , згідно з яким остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а датою реєстрації місця проживання є 02.10.2012 року, датою внесення до реєстру запитуваної інформації є 08.08.2018 року.

Таким чином, судом першої інстанції ОСОБА_1 фактично не була сповіщена про дату та час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких підстав, враховуючи те, що оскаржена постанова ухвалена за результатами судового розгляду, участь в якому ОСОБА_1 не приймала, апеляційну скаргу подано фактично з пропуском строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останній була вручена або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови за місцем її фактичного проживання, а тому у апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження апелянта щодо не отримання копії оскарженої постанови, а матеріалами справи ці доводи апелянта не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, з посиланням на неповноту дослідження обставин справи, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції в частині встановлення винуватості ОСОБА_1 були виконані.

Однак, поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №168/34-00-04-02-01 від 02.07.2021 року, головним державним ревізор-інспектором відділу адміністрування підприємств промислового виробництва та інших галузей Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП Конопко Ж.М. за результатами камеральної перевірки щодо своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, розрахунок за 1 квартал 2021року за № від 12.05.2021 р. акт від 07.06.2021 №166/34-00-04-02-01/ НОМЕР_2 по платнику ТОВ«АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ». код 34252469. 65058. Україна, м. Одеса, вул. Романа Кармена. буд. 21, головний бухгалтер ОСОБА_2 , вчинила правопорушення, а саме: несвоєчасно подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, розрахунок за 1 квартал 2021року за № від 12.05.2021 p., чим порушила п.49.19 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями)

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Обставини встановлення вини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовуються, з огляду на що, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, підтвердженням чого є досліджені судом першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення №168/34-00-04-02-01 від 02.07.2021 року та акт про результати камеральної перевірки поданої звітності ТОВ «Автомагістраль-Південь» від 07.06.2021 року, з яким особисто ознайомлена ОСОБА_1 .

Водночас, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 12.05.2021 року, а саме в день подання податкового розрахунку, граничний строк подання якого передбачений 11.05.2021 року. При цьому, адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 не є триваючим, з огляду на що строк притягнення останньої до адміністративної відповідальності сплив 12.08.2021 року.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції, а саме 16.08.2021 року, сплинув строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наклав на неї адміністративне стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Латки Ігоря Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП скасувати та провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський