П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2022 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, які надійшли з Кам`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровськ, громадянки України, ФОП, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №286 від 21.12.2021 року, складеним головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування ГУ ДПС у Дніпропетровській області Постєвою В.С., за результатами камеральної перевірки (акт №36396/04-36-24-09-07/ від 21.12.2021р.) встановлено, що ОСОБА_1 будучи фізичною особою-підприємцем, несвоєчасно подала податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2021 року (строк подання 09.11.2021р., фактично надано 10.11.2021р.) чим порушила п.51.1 ст.51, пп. «б» п.176.2 ст.176, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що звіт за 3 квартал 2021р. нею було подано вчасно - 09.11.2021р., але при поданні звіту двічі виникали помилки, 09.11.2021р. виявлені помилки виправила та направила звіт повторно, однак знову було виявлено помилки та звіт відхилено, повідомлення про це побачила у пошті лише 10.11.2021р., виправила та знову відправила звіт засобами електронного зв`язку, звіт було прийнято 10.11.2021р.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Так, згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.163-4 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджує, що податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) нею на користь платників податків-фізичних осіб, до податкового органу вона подала вчасно - 09.11.2021р., тобто вчасно повідомила податковий орган про доходи громадян, однак цей звіт було прийнято податковим органом лише 10.11.2021р., і доказів на спростування цих тверджень матеріали справи не містять.

Також, суд не приймає у якості допустимого доказу по справі копію акту камеральної перевірки №36396/04-36-24-09-07/ від 21.12.2021р., оскільки копія цього документу, в порушення вимог п. 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, не містить напису про засвідчення копії, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії та на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відмітки «Копія», а відтак не може бути прийнята судом у якості допустимого доказу по справі. (а.с.2-4).

Інших допустимих доказів на підтвердження факту допущення ОСОБА_1 порушень вимог податкового законодавства матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), та від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, оскільки суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП в діях ОСОБА_1 не конкретизована, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, тому склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст. 40-1, 163-4, ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А. Борцова