Номер провадження: 33/813/223/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Потапенко Євгена Вікторовича на постанову Київського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2021 року визнано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Потапенко Євген Вікторович подав апеляційну скаргу,у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд скасувати постанову Київського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2021 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 18.01.2022 року з`явився ОСОБА_1 та його представник - Потапенко Євген Вікторович.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , та його представника - Потапенка Є.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, частиною 7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:

-протоколом ААБ№305987 від 18.10.2021 року о 15 годині 15 хвилин на вул.. Окружна, 38/3 в м. Одесі, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху України» на нерівнозначному перехресті, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу автомобілю Toyota державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

-протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 18.10.2021 року (а.с. 2);

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , доданих до протоколу (а.с. 3-4);

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 124 КУпАП.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснивши, що він дійсно, при виконанні маневру розвороту не з крайнього лівого положення не надав дорогу автомобілю, який рухався позаду в попутньому напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі не оспорює фактичні обставини вчинення правопорушення, що правильно встановлені судом першої інстанції ( в тому числі й щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення), однак вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосоване занадто суворе адміністративне стягнення.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - Потапенка Є.В., в частині того, що наявні обставини, які зумовлюють зміну постанови Київського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2021 року в частині накладеного адміністративного стягнення та пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на більш м`яке.

Так, згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що при призначенні виду адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, судом першої інстанції не були в достатній мірі враховані дані про особу правопорушника, ступінь його вини та обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Зокрема, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, при накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В свою чергу, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 визнав свою вину, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності. Апеляційний суд звертає увагу на те, що внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали лише незначні механічні пошкодження, без заподіяння будь - якої шкоди життю чи здоров`ю осіб.

Також апеляційний суд враховує, що вказані дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

Більш того, санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень:

1)штраф;

2)та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Адміністративне правопорушення (проступок) - протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на охоронювані законом суспільні відносини і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення характеризується низкою ознак: дія або бездіяльність, тобто діяння; діяння суспільно небезпечне; діяння протиправне; діяння винне; діяння каране.

За наявності таких обставин, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, на думку апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що є підстави для призначення ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Суд вважає, що таке адміністративне стягнення, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже повністю досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Потапенко Євгена Вікторовича - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України -змінити в частині накладення адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців на штраф в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра