Справа № 3/714/60/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2022 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 (м. Гепрца) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

непрацюючого

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України ,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 січня 2022 року, ОСОБА_1 , у той день, будучі в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_1 , за місцем проживання колишньої співмешканки ОСОБА_2 , вчинив сварку із останньою під час якої виражався на її адресу нецензурною бранню та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати психічну шкоду її здоров`ю. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 173-2 КпАП України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і суду пояснив, що із ОСОБА_2 в шлюбі не перебуває. Близько 8 років проживали разом в цивільному шлюбі за місцем проживання його матері в с. Тернавка. Від спільного проживання мають 4 спільних дітей. Останні два роки вони разом не проживають і спільним побутом не пов`язані. 20 січня 2022 року в телефонному режимі ОСОБА_2 попросила його доглянути за дітьми, так як вона поїхала в лікарню зі своєю родичкою та до дому не повернулася. На другий день, він повернувся до місця свого проживання. 21 січня 2022 року він ОСОБА_2 не бачив і ніякий конфлікт з нею не мав. Тому, обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності. В телефонному режимі він дійсно говорив з останньою, але він їй не погрожував фізичною розправою та не виражався на її адресу нецензурною бранню.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що разом з ОСОБА_1 не проживають більше двох років. Дійсно, 19 січня 2022 року попросила ОСОБА_1 побути та доглянути за дітьми, оскільки вона поїхала в лікарню зі своєю родичкою. В лікарні вона побула два дня, тобто вдома вона не ночувала. Усю розмову із ОСОБА_1 вони вели виключно по телефону.Через те, що вона не повернулася до дому, ОСОБА_1 почав її сварити та ображати нецензурною лайкою, в.т.ч. погрожувати фізичною розправою. Тому, коли вона повернулася до дому залишилася ночувати у своєї родички. Побоюючись за власне житло та життя дітей, вона подзвонила до органів поліції, по приїзду яких, вона повернулася до господарства, де побачила пошкодженими вхідні двері. Будь яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 вона не має за виключенням відремонтувати двері.

Заслухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, за необхідне зазначити про таке.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КпАП України, повинен належним чином з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства про яке йдеться у ч.1 ст. 173-2 КпАП України, настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, а об`єктивна полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому.

Таким чином, домашнє насильство, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України настає у разі вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 630670 від 21 січня 2022 року між ОСОБА_1 та його співмешканкою ОСОБА_2 мала місце сварка під час якої ОСОБА_1 виражався на її адресу нецензурною бранню та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному її здоров`ю.

Отже, вчинення саме психологічного насильства в сім`ї, відповідно до вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, інкримінується ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Нормою ст. 280 КпАП України встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, у числі інших визначених законом обставин, суд зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, за постановою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Обставини притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України не є безпосередньою підставою для притягнення особи за ч.2 173-2 КпАП України за відсутності доказів вчинення такою особою домашнього насильства про яке йдеться у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ч.1 ст. 173-2 КпАП України.

Судом встановлено та не оспорюється потерпілою, що ОСОБА_1 останні два роки проживає окремо від ОСОБА_2 та спільним побутом вони не пов`язані.

Сама по собі суперечка між ОСОБА_1 та його колишньою співмешканкою, яка відбулася 21 січня 2022 року під час якої останній висловився нецензурно на адресу ОСОБА_2 попри відсутність умислу на спричинення потерпілій шкоди психічному її здоров`ю, що у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не є психологічним насильством вчиненим відносно ОСОБА_2 .

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

За наведених обставинах, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

На підставі наведеного, керуючись, п.1 ст. 247, ст. 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: