18.01.2022 227/3996/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

у січні 2022 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 917052 від 03 жовтня 2021 року, 03 жовтня 2021 року о 09 годині 30 хвилин громадянку ОСОБА_2 вкусила собака на прізвисько « ОСОБА_3 », яка знаходилась по АДРЕСА_1 . Власниця собаки гр. ОСОБА_1 випустила собаку поза межі двору без намордника, повідка та нагляду, чим було завдано тілесні ушкодження потерпілій.

У вину ОСОБА_1 ставиться те, що вона вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що має маленьку собаку, дворняжку, на прізвисько « ОСОБА_3 », яка ніколи нікого не кусала. 03 жовтня 2021 року відпустила його на вулицю погуляти, та коли вийшла за двір, почула, як кричить ОСОБА_4 , яка вже була на середині вулиці, вона була в стані алкогольного сп`яніння. Сказала, що її вкусила собака ОСОБА_1 але укусу собаки не було видно. Вона викликала поліцію. ОСОБА_1 не бачила, як собака вкусила.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення правопорушення та не додано їх письмових пояснень.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Диспозицією цієї статті в редакції, чинній на момент скоєння правопорушення та складання протоколу, передбачено відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що потерпілій ОСОБА_2 було завдано тілесні ушкодження, проте жодного доказу на підтвердження вказаних обставин до протоколу не додано.

Крім того, у випадку повторного вчинення аналогічного правопорушення протягом року до суду необхідно надати засвідчену належним чином копію відповідного рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Однак, окрім протоколу прийняття заяви від громадянки ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується, від 03 жовтня 2021 року, її письмових пояснень та пояснень ОСОБА_1 від 03 жовтня 2021 року, інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП суду надано не було.

Крім того, з приводу вищевказаних недоліків, Добропільським міськрайонним судом Донецької області постановою від 11 листопада 2021 року протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 917052 від 03 жовтня 2021 року разом з доданими матеріалами направлявся до ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області для доопрацювання, однак вказані недоліки протоколу усунуто не було.

Крім того, стаття 154 КУпАП є бланкетною, та відсилає до інших нормативних актів.

Так, стаття 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачає особливості утримання домашніх тварин. Відповідно до цієї статті, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити:безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою; наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України; наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Дозволяється утримувати: домашніх тварин - у квартирах, де проживає кілька сімей, - лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири. При цьому не дозволяється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування; домашніх тварин - у "зоокутках" дитячих, освітніх, наукових, санаторно-курортних і оздоровчих закладів - з дозволу відповідного органу за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини; домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї; домашніх тварин - юридичними особами: для охорони - в обладнаних приміщеннях або на прив`язі; для дослідної мети - у вольєрах, біологічних клініках (віваріях) або в розплідниках; собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Проте, у фабулі адміністративного правопорушення, наведеного в протоколі, не вказано, яку норму Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» було порушено ОСОБА_1 .

Враховуючи, що судом не здобуто доказів про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ч. 2 ст. 154, ст. ст. 247, 256, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оголошена негайно.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.М. Любчик