Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/158/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року о 12 годині 05 хвилин за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, Кальміуський район, вул.27 квартал, буд.1А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання обставини викладені в протоколі визнав, вказав, що відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, провину визнав, просив суворо не карати.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, дійшов висновку про таке.

Так у протоколі серії ДПР18 №523418 від 30.12.2021 року зафіксована відмова ОСОБА_1 від освідування на визначення стану наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. З матеріалів справи та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції 30.12.2021 року за порушення ПДР, після чого на водія ОСОБА_1 постановою про забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5195501 від 30.12.2021 року було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.125 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено про виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим було запропоновано пройти освідування для визначення стану сп`яніння у медичному закладі. На вимогу працівників поліції в порядку, визначеному статтею 266 КУпАП, ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, що зафіксовано у відео файлі . Як наслідок було складено відповідний протокол в присутності ОСОБА_1 , та поліцейським було роз`яснено останньому сутність інкримінованого правопорушення, та правові наслідки такої відмови від огляду, проте не зважаючи на все, він так і не надав згоди пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від керування транспортним засобом був відсторонений.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В той же самий час, суд зазначає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що відповідає п. 1 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України за № 1395 від 07.11.2015 року, тобто від часу зупинки та відсторонення водія від керування та проходження огляду на стан сп`яніння проходить певний час.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст.ст.251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст.17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 130 ч.1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м.Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А.М.Іванченко