Справа № 617/1758/21
Провадження № 3/617/19/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року

Вовчанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря Павлюкової С.М.,

захисника Хуторненка Е.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділу прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанська Харківської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,

завчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2022 року до Вовчанського районного суду Харківської області після дооформлення надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2021 року СхРУ № 111763 - 23.10.2021 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 на напрямку н.п. Охримівка (Україна) н.п. Панков (Російська Федерація), в районі інформаційно-попереджувальної таблички № 681, на відстані 7 метрів від державного кордону/рокадна дорога/ здійснив спробу перетину Державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з території України на територію Російської Федерації, у групі осіб з гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , використовуючи при цьому як засіб здійснення правопорушення транспортний засіб марки УАЗ «Патріот» з р.н. НОМЕР_2 , та перемістити при цьому товарно-матеріальні цінності через Державний кордон на територію Російської Федерації, порушивши при цьому вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП не визнав, пояснив, що в нього не було спроби перетинати Державний кордон України, а тим паче перевозити товарно-матеріальні цінності. Зазначив, що 23.10.2021 його було затримано в порушення норм закону та Конституції України, зазначив, що до нього були застосовано насильницькі дії, у зв`язку з чим ним подано скаргу до ДБР України з приводу встановлення незаконних дій з боку співробітників прикордонного загону, звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення до ВП№1 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківської області. Крім того, у нього були виявлено тілесні ушкодження, надавалась медична допомога шляхом виклику швидкої медичної допомоги безпосередньо адвокатом ОСОБА_4 до приміщення відділу прикордонної служби «Вовчанськ», був змушений пройти судово-медичне дослідження з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хуторненко Е.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовує тим, що недоліки, встановлені постановами Вовчанського районного суду Харківської області від 07.12.2021, від 23.12.2021 Відділом прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України не усунуто. В протоколі про адміністративне правопорушення на зазначено, в якій саме частині ОСОБА_1 порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України, відсутні відомості про спосіб перетинання або спробу перетинання державного кордону України ОСОБА_1 поза пунктами пропуску через державний кордон України та докази вчинення адміністративного правопорушення. До адміністративного матеріалу додана фото-таблиця, на якій зображено місце події та порушників державного кордону, при цьому слід зазначити, що фото - таблиця складена 24.10.2021 року, тоді як в протоколі зазначено, що події відбувались 23.10.2021 року. В матеріалах справи відсутні пояснення осіб, спільно з якими ОСОБА_1 намагався перетнути кордон. Окрему увагу слід звернути на ту обставину, що на другому аркуші протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №111765 від 24.10 2021 року зазначено, що зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлений 23.10.2021 року в присутності двох свідків, що в принципі не можливо, оскільки протокол був складений лише 24.10.2021 року. До того ж, у спірному протоколі зазначені свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , але не вказано щодо них жодних даних, ані місця проживання, ані засобів зв`язку, що унеможливлює їх виклик до суду для надання свідчень. Зауважив суд, що ОСОБА_1 був незаконно затриманий 23.10.2021, у нього виявлено тілесні ушкодження, надана медична допомога, про що є висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 5-ВЛ/21.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом, з метою непорушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, неодноразово справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поверталася на дооформлення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Суд критично ставиться до матеріалів, складених Відділом прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України та направлених на розгляд суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111763 від 24.10.2021 не чітко та неповно викладена об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , а констатовано, що останній здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з території України на територію Російської Федерації у групі осіб спільно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та здійснив спробу перемістити товарно-матеріальні цінності через Державний кордон України на територію Російської Федерації, порушивши при цьому вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111763 від 24.10.2021 на зазначено, в якій саме частині ОСОБА_1 порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та відомості про спосіб перетинання або спробу перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, докази вчинення адміністративного правопорушення.

До адміністративного матеріалу додана фото-таблиця, на якій зображено місце події та порушників державного кордону, при цьому слід зазначити, що фото - таблиця складена 24.10.2021 року, тоді як в протоколі зазначено, що події відбувались 23.10.2021 року. В фото таблиці є такі написи «пошкоджений загорожувальний паркан», «доріжка зі слідів в сторону ДК», «доріжка слідів через КСС в сторону ДК», проте в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яке доказове значення мають ці написи, чи стосуються ці написи дій ОСОБА_1 , слідів інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, фотознімки містять не чітке зображення, що унеможливлює його дослідження як доказу вчинення правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення осіб, спільно з якими ОСОБА_1 намагався перетнути кордон, та пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , при цьому суд бере до уваги, що відповідно до правових позицій Верховного суду, працівники, які складали протокол та рапорт, не можуть бути допитані в якості свідків.

На особливу увагу заслуговує той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111765 від 24.10 2021 року надано для ознайомлення ОСОБА_1 23.10.2021 року в присутності двох свідків, тоді як сам протокол складено лише 24.10.2021 року.

22 грудня 2021 року до суду на виконання постанови суду 07.12.2021 року Відділом прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України направлено новий протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №111763/2 від 17.12.2021 року відповідно до якого 23.10.2021 року о 19 год. 15 хв. 23.10.2021 року о 19:15 на напрямку н.п. Охримівка (Україна)- н.п. Панков (РФ) в межах інформаційно - попереджувальної таблички № 681, на відстані 7 метрів від державного кордону /рокадна дорога/ гр. ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину Державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з території України на територію Російської Федерації у групі осіб спільно з гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , використовуючи при иьому як засіб здійснення правопорушення транспортний засіб марки УАЗ «Патріот» з р.н. НОМЕР_2 , та перемістити при цьому товаро - матеріальні цінності через Державний кордон на територію Російської Федерації, порушивши при иьому вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Перевіривши зазначений протокол серії СхРУ №111763/2 від 17.12.2021 року разом з доданими до нього матеріалами, встановлено, що недоліки викладені в постанові суду від 07.12.2021 року не усунуті, докази перелічені в постанові суду не надані.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, яке передбачене ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зафіксували лише факт відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, інші докази в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП, отже, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.2 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.8, 204-1, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 -закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя Н.М. Петрова