ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2022 Провадження № 3/425/34/22

Справа № 425/3654/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; пенсіонера; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в:

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 08 грудня 2021 року надійшов протокол серії ВАБ № 714724 від 07 грудня 2021 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

У справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено судове засідання на 12 грудня 2021 року, однак було перенесено на 13 січня 2022 року на 16 годину 30 хвилин, у зв`язку з викликом до суду ОСОБА_2

13 січня 2022 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_3 до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справу та заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, але про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, тому на підставі статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), суд проводив розгляд справи ОСОБА_4 за його відсутності, оскільки він як сторона у справі протягом тривалого часу, не вжив жодних заходів аби дізнатись про стан ініційованого проти нього судового провадження.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 04 грудня 2021 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , вчинив в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою, що викликало побоювання за своє життя і здоров`я та здоров`я малолітнього ОСОБА_5 за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлені судом обставини.

04 грудня 2021 року ОСОБА_1 знаходячись за місцем проживання (за адресою: АДРЕСА_1 ) приблизно о 18 годині 00 хвилин, між ним та ОСОБА_2 сталася сварка (а.с. 1 протокол, а.с. 5 письмові пояснення ОСОБА_2 , а.с. 6 рапорт)

Під час сварки, ОСОБА_1 висловлювався у бік ОСОБА_2 нецензурною лексикою (а.с. 1 протокол, а.с. 5 письмові пояснення ОСОБА_2 , а.с. 6 рапорт).

07 грудня 2021 року, старший лейтенант поліції, інспектор СЮП ВП Сєвєродонецького РУП Борзяк В.С., склав протокол відносно

ОСОБА_1 вважаючи, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та надіслав його 08 грудня 2021 року до Рубіжанського міського суду Луганської області разом з матеріалами, для розгляду (а.с. 1-12 протокол з матеріалами).

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 1 статті 173-2 КУпАП, серед іншого передбачено, що вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного чи психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондують із положеннями пунктів 3, 14 та 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII,за якими:

- домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

- психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Встановлені судом обставини вказують на те, що 04 грудня 2021 року ОСОБА_1 дійсно допустив у бік своєї дружини висловлювання нецензурного характеру, але суду не надано доказів того, що у його діянні мало місце домашнє насильство, у зв`язку із наступним.

Наданий суду протокол, що складений поліцейським та у якому зазначається суть вчиненого діяння, не містить будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 вчинив фізичне чи економічне насильство. Тому суд і не встановлює наявності у його діянні ознак фізичного чи економічного насильства.

Проте, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в них з чоловіком стався конфлікт на побутовому ґрунті. Під час вказаного конфлікту чоловік гучно розмовляв, та в цей час син ОСОБА_6 знаходився з ними в одній кімнаті, та злякався в результаті чого викликав поліцію.

Однак, як вже вказувалось, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тому, оскільки згідно письмових пояснень наданих ОСОБА_2 04 грудня 2021 року в них з чоловіком виник конфлікт та чоловік ОСОБА_1 гучно спілкувався. І нею не зазначено, що в результаті вказаного конфлікту в неї виникло побоювання за своє життя та здоров`я, або життя та здоров`я третіх осіб. Крім цього, суду не надано будь-яких відомостей, а головне доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 використовував нецензурну лексику у бік ОСОБА_2 , та що вона носила характер особистої її образи чи образи третіх осіб або що такі висловлювання принижували чи залякували її, або були спрямовані на обмеження її волевиявлення. І при цьому, що є обов`язковим для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 173-2 (якщо мова іде про психологічне насильство), що такі висловлювання викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб або спричинили емоційну невпевненість чи нездатність захистити себе, або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Відтак суд констатує, що в діянні ОСОБА_1 , вчиненому ним 04 грудня 2021 року, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Разом з цим, суд, у жодному разі не виправдовує вчинок ОСОБА_1 , який під час конфлікту голосно спілкувався зі своєю дружиною ОСОБА_7 . Жоден закон не дає ОСОБА_1 права голосно висловлюватись у присутності, а тім більше у бік, іншої людини, у тому числі, якщо вона є родичем, особливо якщо така людина виказує своє небажання спілкуватись у такій формі.

Але питання кваліфікації такого діяння, тобто визначення того за яким законом ОСОБА_1 повинен понести відповідальність за вчинене діяння і яку саме (кримінальну чи адміністративну) чи жодну відповідальність - це питання компетенції спеціально уповноважених органів виконавчої влади, у тому числі й Національної поліції (по певних правопорушеннях), але не суду.

Функція і роль суду полягає в іншому. Обов`язок суду (у справах про адміністративні правопорушення) перевірити чи є в діянні людини і чи доводяться доказами усі ознаки того складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його підозрює поліцейський (тобто суд повинен перевірити правильність вже здійсненої кваліфікації), і здійснити це, суд може тільки на підставі наданих йому доказів, і тільки в межах вже здійсненої поліцейським кваліфікації. І якщо склад адміністративного правопорушення, в діянні конкретної людини не підтверджується доказами, навіть хоча би одна ознака не підтверджується, суд повинен справу закрити.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 04 грудня 2021 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173-2, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; пенсіонера; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 )закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Відділу поліції № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С. Коваленко