Номер справи 220/2310/21
Номер провадження 3/220/19/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2022 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянку України, фізичну особу - підприємця, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.12.2021 року о 14 год. 55 хв. фізична особа - підприємець ОСОБА_1 у власному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , не вжила заходів щодо дотримання правил карантину людей, а саме не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра у приміщені магазину, чим порушила п.п.9 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорювала обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що вона є фізичною особою-підприємцем, 18.12.2021 року о 14 год. 55 хв. за адресою: АДРЕСА_2 в приміщення магазину, де вона здійснює господарську діяльність зайшли працівники поліції та почали перевіряти дотримання правил щодо карантину людей та зробили їй зауваження з приводу того, що в приміщенні магазину на підлозі відсутня маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра. Вона пояснила, що в приміщенні магазину було нанесено маркування для перебування в черзі, але воно з часом відвідувачами було стерто. Після цієї події вона відразу недоліки усунула та суворо дотримується всіх санітарних норм, просила суворо її не карати, оскільки допущеним нею порушенням шкоди не заподіяно.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 465237 від 18.12.2021 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення; письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, відповідно до яких вона підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення; копією виписки з Єдиного державного реєстру осіб та фізичних осіб-підприємців; відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Дослідивши подані матеріали, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 9 п.2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції чинній на 18.12.2021р.) «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до якого з 17 червня 2021р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 44-3 ч.1 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 ч.1 КУпАП, а саме, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує положення ст.ст.23,33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини, особу порушника, стосовно якої даних, які б з негативного боку її характеризували, суду не надані, остання є приватним підприємцем, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також те, що хоча вона і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 ч.1 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам та адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, даних про захворювання суду не надано, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, а справу відносно неї закрити з оголошенням їй усного зауваження.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тому вважаю за необхідне звільнити останню від сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 22,33, 221, 283, 284, 44-3 ч.1 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КпАП України.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 ч.1 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Якішина