Провадження № 33/4820/82/22
Справа № 682/2173/21 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2022 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Андрієвського Олександра Антоновича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в режимі відеоконференції зі Славутським міськрайонним судом Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрієвського Олександра Антоновича на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, працює менеджером ТОВ «Поділля» -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 07 жовтня 2021 року о 17 год. 50 хв. по вул. Богдана Хмельницького у м. Славута Хмельницької області керував транспортним засобом ВАЗ 2105 з державним номерним знаком р НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння рук, порушення рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Андрієвський О.А. просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

Суд не врахував пояснень ОСОБА_1 про те, що він не знав, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який є найближчим для особи, що підлягає такому огляду, чим порушено поліцейськими вимоги п. 12 Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Поза увагою суду залишилось те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого технічного засобу проводилась фіксація правопорушення, а тому такий відеозапис є неналежним доказом.

Недопустимим доказом, на думку захисника, є Акт на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки згідно з відеозаписом такий не складався в присутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Андрієвського О.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 166611 від 07 жовтня 2021 року, згідно яких 07 жовтня 2021 року о 17 год. 50 хв. по вул. Богдана Хмельницького у м. Славута Хмельницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 з державним номерним знаком р НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП. Під час вказаної події велась відеофіксація на нагрудну бодікамеру № 2 (а.с. 1);

- даними відеозапису означеної події, що зафіксована на нагрудну бодікамеру працівників поліції (зворот титульного листа справи).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не знав, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням на увагу не заслуговує, виходячи з наступного.

Так, чинне законодавство, зокрема п. 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія (покладає на нього обов`язок) на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи іншого сп`яніння.

У статті 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, незнання ОСОБА_1 про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням, не звільняє його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, згідно з відеозаписом (файл 01741__0027 з 07:25 хв до 08:15 хв), наявним у матеріалах справи, поліцейським, відповідно до вимог Закону, було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП., з чим останній погодився.

А тому, останній знав про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що поліцейський не видавав направлення на проходження огляду в медичному закладі не ґрунтується на вимогах закону. Так, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння складається поліцейським у разі, коли останній погоджується на проходження такого огляду в медичному закладі. В даному випадку ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився на проходження огляду в медичному закладі, а тому направлення не оформлялось і не видавалось.

Посилання сторони захисту на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого технічного засобу проводилась фіксація правопорушення, є безпідставним, оскільки спростовується наявними у справі доказами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 166611 від 07 жовтня 2021 року зазначено, що здійснювалась відеофіксація на нагрудну бодікамеру № 2, відеозапис якої додається до протоколу (а.с. 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що Акт на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки не складався в присутності ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються даними відеозапису, наявного у матеріалах справи.

Так, на відеозаписі (файл 01741__0027; файл 01741__0028; файл 01741__0029) зафіксовано, що усі адмінматеріали, які були передані до суду на розгляд, у тому числі акт на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складались у присутності водія ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, працівниками поліції в повній мірі було дотримало вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1413 від 11.11.2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1408 від 10.11.2015 року під час процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Андрієвського Олександра Антоновича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.