ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2022 року Провадження № 3/425/63/22

Справа № 425/3783/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого - судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 21 грудня 2021 року надійшов протокол серія ВАБ №714653 від 09 грудня 2021 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

У справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено судове засідання на 11 січня 2022 року, 08 годину 45 хвилин. Але у зв`язку із неявкою належним чином повідомленого ОСОБА_1 , судове засідання було відкладено на 14 січня 2022 року на 09 годину 00 хвилин.

14 січня 2022 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву в якій вказав, що нікого не лаяв і не ображав. Також просив враховути довідку, про те що він є інвалідом ІІ групи.

Аргументи держави Україна. Позиція поліцейського, який склав протокол відносно ОСОБА_1 полягала у тому, що 08 грудня 2021 року о 12 годині 27 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто висловлювався грубою, нецензурною лайкою у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) серед іншого передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж саме правопорушення є адміністративним правопорушенням.

Суд враховує те, що наданими йому доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), заявою ОСОБА_3 (а.с. 2), рапортом (а.с. 3), копією постанови від 12.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (а.с. 4), підтверджується, що 08 грудня 2021 року о 12 годині 27 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, тобто висловлювався грубою, нецензурною лайкою у відношенні своєї матері ОСОБА_3 , внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Крім цього ОСОБА_4 , яка є сусідкою ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, з яких встановлено, що 08 грудня 2021 року була викликана поліція, оскільки в квартирі АДРЕСА_1 був шум, крики та висловлювання нецензурною лайкою в бік матері з боку ОСОБА_1 .

А за таких обставин суд погоджується із тим, що 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_5 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт та наслідки, не є особливо тяжким; суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 має у суспільстві погане соціальне обличчя, суд має докази його віку, статі, місця проживання, а також докази вчинення ним такого ж самого правопорушення.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 2 статті 173-2 КУпАП являє собою штраф від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що, на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 340 до 680 гривень) або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб..

Отже, врахувавши вказані вище обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 , передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень буде достатньою мірою відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністювід сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 від сплати судового збору.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

А згідно з частиною 5 статті 4 Закону України „Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на підставі частини 1 цієї ж статі та положень статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2022 рік" складає 496 гривень 20 копійок. Але враховуючи що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджено довідкою до акту огляду медико-соціальної експертною комісією, суд вважає, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року, ОСОБА_7 від сплати судового збору слід звільнити.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 124, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 )винуватим у вчиненні ним 08 грудня 2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 )від сплати судового збору у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до відділу поліції № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко