Провадження № 33/4823/172/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.12.2021 року о 23:33 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Черняховського, 37, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився шляхом продуття приладу Драгер ARHK0035, результат огляду позитивний 1,08% , чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, судом першої інстанції не надано в повному обсязі обґрунтування, чому було відхилено його доводи наведені в свідченнях.

Вважає, що місцевий суд необґрунтовано критично віднісся до показань свідка ОСОБА_2 але при цьому врахував показання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Також зазначає, що в порушення вимог законодавства його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

На переконання апелянта не було належним чином перевірені доводи щодо розбіжностей температур, яку висвітлював прилад Драгер, за допомогою якого було проведеного його огляду та реальною температурою повітря, що на може свідчити про значну похибку в результаті визначення проміле в бік збільшення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, тому, враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний перегляд проводиться у відсутність останньої, яка про день та час розгляду справи сповіщена належним чином.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у встановленому законом порядку.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються даними алкотестера, за результати якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,08%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом заступника командира роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Коваля О.В. від 10.12.2021.

Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу, за результатами чого зафіксовано показник 1,08 %, з якими останній погодився і не заперечувався факт вживання алкогольних напоїв та керування автомобілем. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції він не мав, від проходження огляду у медичному закладі на стан сп`яніння відмовився, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Тому твердження апелянта про протилежне не є слушними.

Допитаний в судовому засідання в якості свідка заступник командира роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення. Так, під час чергування вони помітили автомобіль, який швидко рухався, незважаючи на погодні умови, не реагував на зміну дорожньої обстановки. Була значна ямковість на дорозі, але водій не реагував, не зменшував швидкість. Зупинили, виявили ознаки сп`яніння, запропонували пройти освідування на місці або у лікаря, водій погодився пройти на місці, прилад показав 1,08 проміле. Прилад Драгер проходить повірку, сертифікований, відповідає всім нормам. Якби водій не погодився на місці з результатами, то поїхали б до лікаря, а він розписався і пішов.

Доводи апелянта що вказаний свідок є заінтересованою в результатах розгляду особою суд вважає необгрнутованими, оскільки вони є послідовними, чіткими, узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі, тому вони є допустимими доказами. Зі змісту ст. 272 КУпАП встановлено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Таким чином, працівник поліції, якому відомі обставини вчинення та фіксування правопорушення, був допитаний як свідок. Крім цього, у апеляційного суду відсутні об`єктивні дані, щоб ставити під сумнів показання даного свідка, на що посилається апелянт.

Відносно показань свідка ОСОБА_2 , яким судом першої інстанції було надано критичну оцінку, то апеляційний суд погоджується з нею, оскільки його показання не узгоджуються з дослідженими доказами по справі. Крім того, слід відзначити, що показання вказаного свідка відносно невживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, жодним чином не спростовують факт перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалося ним при проходженні огляду.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Стосовно доводів апеляційної скарги про не відсторонення ОСОБА_1 то матеріалами справи встановлено, що останній, як особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, був відсторонений від керування цим транспортним засобом. Зокрема, згідно рапорту поліцейського Коваля О.В. встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , було суттєво не перешкоджав дорожньому руху, а водія відсторонено від керування.

Інші твердження апелянта, зокрема щодо неповідомлення ОСОБА_1 працівниками поліції причини зупинки, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає непереконливими доводи апелянта про хибність результатів алкотестера у зв`язку з невідповідністю показника температури, зафіксованого технічним приладом, дійсному температурному режиму, оскільки таке може бути зумовлено перебуванням алкотестера до його використання в салоні автомобіля патрульної поліції.

Зафіксована у чеку застосованого газоаналізатора температура +14 °С є прийнятною для проведення об`єктивного огляду правопорушника на стан алкогольного сп`яніння, оскільки робоча температура «Drager Alcotest 6820», відповідно до інструкції з експлуатації приладу становить від -0 до 50 °С, а відтак, підстав, які б ставили під сумнів достовірність результату огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу з наведених апелянтом правопорушника мотивів не вбачається.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_4 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко