ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/24/22 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши 05 січня 2022 року у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду з участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - Никитюка Р. І. справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Никитюк Р. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що жодних пошкоджень транспортний засіб Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , не отримав, що підтверджується долученими до матеріалів справи фотознімками. Стверджує, що, незважаючи на відсутність завдання матеріальної шкоди (збитків), поліцейським відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вказує, що 14.11.2021 в м. Тернополі по вул. Микулинецькій ОСОБА_1 як учасник дорожнього руху водій автомобіля BMW 5281, д.н.з. НОМЕР_2 , в межах дорожніх умов, тобто з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги, дотримався безпечної швидкості, а також відповідного інтервалу та відстані, як закріплено нормами ПДР України.

Наголошує на тому, що жодного належного та допустимого доказу (свідоцтва про реєстрацію т/з, довідки тощо) того, що Департамент патрульної поліції є потерпілою стороною чи такою особою, якої стосувалось порушення у даній справі, до матеріалів справи не долучалось, а отже такий в розумінні вимог КУпАП не може вважатись потерпілим.

Звертає увагу на те, що підпис ОСОБА_1 у матеріалах патрульної поліції не може свідчити про скоєння останнім правопорушення, так само як і про відсутність будь-яких зауважень чи застережень. При цьому наводить правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові №537/2088/17 від 15.05.2019, згідно якого сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Зазначає, що матеріали справи не містять як документального підтвердження завданих реальних збитків, так і надсилання інформації Департаментом патрульної поліції до страховика, а у випадках, передбачених Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - МТСБУ, - письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також інші передбачені даним Законом відомості.

На розгляд справи свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце її розгляду, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не подали.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Никитюк Р. І., пояснив, що його підзахисний ОСОБА_1 не заперечує про розгляд справи у його відсутності.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності свідка ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Никитюка Р. І., який просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП суд (суддя) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її у відповідності до закону.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, як передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення покладений на посадову особу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14.11.2021 року о 01 год. 33 хв. в місті Тернополі по вул. Микулинецька, керуючи транспортним засобом BMW 5281, д.н.з. НОМЕР_2 , під час зупинки автомобіля не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, не поставив на ручне гальмо, внаслідок чого транспортний засіб здійснив самовільний рух та зіткнувся з службовим транспортним засобом Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який перебував у нерухомому стані. Під час ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження із матеріальними збитками. Водій порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів із матеріальними збитками, доводиться долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, від 14 листопада 2021 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14 листопада 2021 року, які підтверджені ним безпосередньо в судовому засіданні, та рапортами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 начальнику УПП в Тернопільській області.

Разом з тим, такі доводи місцевого суду, на думку суду апеляційної інстанції, не є належним чином обґрунтованими, оскільки з вказаних документів неможливо з достовірністю встановити, що внаслідок дій водія ОСОБА_1 було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, з наявної схеми місця ДТП від 14 листопада 2021 року вбачається, що легковий автомобіль BMW 5281, д.н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження заднього бампера з лівої сторони, а транспортний засіб Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 пошкодження переднього бампера з правої сторони. При цьому працівниками поліції не конкретизовано, які саме ушкодження отримали транспортні засоби внаслідок ДТП (вмятини, царапини тощо).

Крім цього, з долученого до матеріалів справи фотознімку не вбачається будь-яких пошкоджень переднього бампера з правової сторони транспортного засобу Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , як зазначено в схемі місця ДТП від 14 листопада 2021 року.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Так, в графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306469 від 14 листопада 2021 свідки чи потерпілі потерпілим вказано Департамент патрульної поліції, м. Київ, Солом`янський район, вул. Ернста Федора, 3. Однак доказів того, що саме він є власником автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , а не УПП в Тернопільській області, а отже набув статусу потерпілого, матеріали справи не містять.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що Департаменту патрульної поліції як потерпілому завдано майнову шкоду.

Зокрема, зі схеми місця ДТП від 14.11.2021 вбачається, що легковий автомобіль Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований згідно полісу ОСЦПВ наземних транспортних засобів серії №201941423, виданого страховою компанією Омега та, який діє з 21.11.2020 по 20.11.2021.

Однак, у матеріалах справи відсутні документальні підтвердження надсилання Департаментом патрульної поліції або його іншим структурним підрозділом до страховика, а у випадках, передбачених Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - МТСБУ, - письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також інші передбачені даним Законом відомості; огляду автомобіля Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , проведеного представником страховика; причин настання страхового випадку, в тому числі розміру реальних збитків, завданих траспортному засобу Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 автомобілем BMW 5281, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 14 листопада 2021 року по вул. Микулинецька у м. Тернополі близько 01 год. 33 хв.

До апеляційної скарги представником ОСОБА_1 адвокатом Никитюком Р. І. було долучено адвокатський запит №08/12/75 від 08 грудня 2021 року, в якому останній просить надати інформацію щодо того, які саме пошкодження зазнав автомобіль Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП, кому належить даний транспортний засіб, чи надсилалось Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області до страховика письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, розмір спричинених збитків тощо, проте відповіді отримано не було.

Крім цього, на думку апеляційного суду, є слушними доводи апеляційної скарги, що підпис ОСОБА_1 у матеріалах патрульної поліції не може свідчити про скоєння останнім правопорушення, так само як і про відсутність будь-яких зауважень чи застережень.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2019 справа №537/2088/17, де Суд наголосив, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням зазначеного суддя апеляційної інстанції дійшов висновку про порушення судом першої інстанції вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а можливості отримати будь-які інші докази, які б підтверджували висновки суду першої інстанції, вичерпані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В зв`язку з відсутністю у справі доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Никитюка Р. І. задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Г. І. Коструба