Провадження № 33/4808/70/22
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з Білоуса С.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бельмеги Мирослава Васильовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2021 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддано штрафу в 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за те, що 26.08.2021 о 00.05 год. у м. Івано-Франківськ по вул. Мельника він керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння: огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «alcotest Drager 6810», що підтверджується тестом №2968 від 22.06.2021, результат огляду склав 2,93 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги:

- протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складено не уповноваженою особою (фактично склала жінка-поліцейський);

- підстав для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «alcotest Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу не було;

- суд не звернув уваги на грубе порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 з моменту зупинки ТЗ до винесення протоколу про адміністративне правопорушення;

- допущено грубе порушення процедури огляду ОСОБА_1 , встановленої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735;

- наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських не є належним та допустимим доказом, оскільки порушено безперервність відеозйомки. Суд не вправі посилатись на нього, як на основний доказ;

- поліцейський неправильно визначив об`єктивну сторону вчиненого адміністративного правопорушення, тобто вказані в протоколі факти не відповідають фактичним обставинам справи, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення;

- в даному конкретному випадку з водієм ОСОБА_1 працівники поліції повинні були скласти протокол про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 2.5 ПДР за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а не заставляти його за допомогою психологічного тиску та погроз визнати результати тесту, проведеного на місці зупинки транспортного засобу;

- ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного сп`яніння, чітко відповідав на поставлені питання, його поведінка відповідала обстановці, хода була рівною, що при показнику 2,93 проміле було б не можливим, тому водій і не погоджувався з результатом газоаналізатора, а з огляду на погане самопочуття, пізню пору доби, відмовився від огляду в медзакладі.

Просять постанову скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину.

3. Провадження в апеляційному суді.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, його захисник Бельмега М.В. клопотав про розгляд справи без ОСОБА_1 , який перебуває за кордоном.

По суті пояснив таке. Питання про неналежність відеозапису і про складення протоколу неуповноваженою особою в якості підстав для скасування постанови суду він знімає, але звертає увагу на порушення процедури огляду, що зафіксовано на відео. ОСОБА_1 6 раз продував у газоаналізатор. Кожного разу мала б бути нова трубка, інакше достовірність тесту під сумнівом. Окрім того, ОСОБА_1 не бачив, як з`являлися результати тесту, відео підтверджено, що він кашляв. У цей момент результати могли бути фальсифіковані, адже 2,93 % алкоголю це дуже сильне сп`яніння. Ознак такого ОСОБА_1 не виказував, на відео зафіксовано перемовини поліцейських, один з яких казав, що думав буде 0,31 %, не більше. Наголосив на тому, що ОСОБА_1 не визнав результати тесту і спочатку вказав, що не згідний. Лише потім, під тиском працівників поліції, які неодноразово питали про те, чи погоджується він їхати в лікарню, повідомляли, що все одно протокол буде складений, чи поїде він, чи відмовиться, він погодився, але не з тестом, а з тим, що буде складений протокол. Працівники поліції повинні були одразу скласти протокол про відмову в проходженні огляду. А так, складений протокол неправильно, за те правопорушення, яке ОСОБА_1 не вчиняв, процедура огляду не була завершена, - після незгоди з тестом і відмови їхати в медзаклад працівники поліції мали одразу скласти протокол з іншим складом ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просив задовольнити апеляційну скаргу.

4. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких мотивів.

Апелянт заперечує наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у вину ОСОБА_1 поставлено керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (ч.1 ст. 130 КУпАП, п. 2.9а ПДР), тоді як останній не погодився з результатами алкотестера і відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі (ч.1 ст. 130 КУпАП, п. 2.5 ПДР).

Апеляційний суд за результатами дослідження матеріалів справи дійшов висновків, які аналогічні висновкам суду першої інстанції.

ОСОБА_1 особистими підписами ствердив і дані Протоколу (а.с. 1), і результати газоаналізатора «alcotest Drager 6810» - 2,93 % (а.с. 2).

Найбільш інформативними є відеозаписи, яким надано належну правову оцінку в мотивувальній частині оскаржуваної постанови судом першої інстанції.

Зокрема даними долучених відеозаписів поза розумним сумнівом підтверджено (видно і чути) вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, добровільну згоду водія на продування газоаналізатора «alcotest Drager 6810» з дотриманням вимог Інструкції, пропозицію пройти огляд у разі незгоди з позитивним результатом такого огляду в медичному закладі, спершу незгоду з результатом 2,9 проміле та відмову ОСОБА_1 в огляду в медзакладі, а згодом згоду з результатами газоаналізатора «alcotest Drager 6810» та добровільне підписання як протоколу про адміністративне правопорушення, так і результатів «Драгера».

Відтак, ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху - керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (2,93 проміле, що в понад 14 разів перевищує допустиму норму). Об`єктивні дані газоаналізатора не спростовані.

При цьому апеляційний суд бере до уваги також те, що і сам ОСОБА_1 визнав факт уживання алкоголю пив шампанське.

Це спростовує, що дані газоаналізатора могли бути фальсифіковані та пояснює згоду з результатами тесту і відсутність потреби їхати до лікарні.

Відеозапис, на думку апеляційного суду, не містить даних, які б указували на тиск працівників поліції на ОСОБА_1 - вони йому пояснювали, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП буде складений як у разі відмови пройти огляд, так і у разі згоди з результатами тесту. Те, що ОСОБА_1 обрав варіант не їхати до лікарні не з мотивів незгоди з тестом, а з тим, що він все ж уживав алкоголь, не можна в даних конкретних обставинах оцінити, як протиправний тиск.

У силу того, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту і не бажав їхати в лікарню у зв`язку з цим, протокол був правильно складений за п. 2.9а ПДР, а не за п. 2.5. ПДР (відмова).

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо фактів і вини ОСОБА_1 не спростовують і не можуть бути підставою для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова не оскаржується.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв