Справа № 464/6820/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/1880/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 29 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 12.09.2021 року о 19.45 год. на вул. Трильовського 17, у м. Львові, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 29 листопада 2021 року скасувати та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що йому не роз`яснені права, з пояснень свідків слідує, що такі були запрошені для зафіксування факту відмови, проте такий факт не засвідчили, натомість доказів протилежного не надано.

Судове засідання з розгляду поданої апеляційної скарги проводиться у відсутності захисника Заплатинського Р.І. та останній не заперечив проти розгляду справи у відсутності його адвоката.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, який у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що не знав, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння тягне за собою позбавлення посвідчення водія, водночас додав, що його стаж водія становить 22 роки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2021 року серії ААБ18№270030 (а.с.1), 12 вересня 2021 року о 19 год. 45 хв. у м.Львові на вул.Трильовського, 17 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ21083», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, про що розписався у відповідних його графах, вказавши, що з ним ознайомлений.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3), на якому зафіксовано як ОСОБА_1 в присутності двох свідків на чіткі запитання працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі у зв`язку із виявленими явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився, зазначивши, що не хоче.

У своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 6) вказали, що були запрошені працівниками поліції задля засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у присутності вказаних свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, чим спростовуються твердження апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, в силу положень ст.68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, відтак незнання ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не звільняє його від відповідальності за вчинене.

Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 , та з огляду на те, що у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, доводи апеляційної скарги останнього в цій частині є безпідставними.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Пстанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 29 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Т.М. Урдюк