ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2022 Справа №607/23537/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні дві малолітніх дитини, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №258436 від 13 грудня 2021 року, о 17 годині 10 хвилин в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 97, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM-0307 (повірка дійсна до 12.04.2022) та огляду в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 13 грудня 2021 року о 17 год 10 хв не перебував за кермом автомобіля «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 . За кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 ). Він знаходився в автомобіля як пасажир. Керуючи транспортним засобом, ОСОБА_2 допустив зіткнення з іншим автомобілем. Коли прибули працівники поліції, то він повідомив останнім, що за кермом автомобіля перебувала інша особа. Проте, працівники поліції попросили документи на автомобіль та почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, вказує на те, що працівники поліції не зупиняли вищевказаний автомобіль, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. Просить закрити справу відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні будо допитано як свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що зустрівся з ОСОБА_1 13 грудня 2021 року та на прохання останнього він сів за кермо. Керуючи транспортним засобом, що належить ОСОБА_1 , при здійсненні випередження автомобіля, який рухався попереду, він допустив зіткнення із зустрічним авто. Після ДТП, він злякавшись притягнення його до адміністративної відповідальності, залишив місце пригоди.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 рапорт, схему місця ДТП, відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На відеозаписі з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, оглянутому в судовому засіданні, також не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи, що у справі відсутні докази на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин відносно ОСОБА_1 тобто порушенні п.2.5 ПДР України і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Згідно з положеннями п. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін