Справа № 740/6938/21
Провадження № 3/740/198/22
ПОСТАНОВА

іменем України

18 січня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

при секретарі судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мокрець Броварського району Київської області, громадянина України, старший інженер відділення технічного контролю військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант, освіта вища, одружений, має неповнолітню дитину, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії НВЧ № 2 від 08.12.2021 старший інженер відділення технічного контролю військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_1 , 08 грудня 2021 року о 08 год 30 хв перебував на території військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав та зазначив, що окрім відомостей зазначених ним у рапорті з приводу складення стосовно нього протоколу, інших пояснень надавати не бажає.

У рапорті ОСОБА_1 на ім`я командира військової частини ОСОБА_1 зазначено, що 07.12.2021 у післяробочий час вживав спиртні напої у вечірній та нічний час за межами військової частини. Як наслідок, о 08 годині 08.12.2021 виявлено залишковий ефект вживання.

Як слідує з письмових пояснень начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи ОСОБА_3 08.12.2021 близько 08.30 год на території військової частини був виявлений ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка вимова.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за появу військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення обставини перебування в стані сп`яніння.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечує, вказує що зранку 08.12.2021 мав залишковий ефект вживання спиртних напоїв.

На підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, суду надано письмові пояснення начальника медичного пункту та помічника командира військової частини про виявлення у нього явних ознак алкогольного сп`яніння і відмови ним від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку доказам по справі суд враховує, що неможливо достовірно і обгрунтовано констатувати у особи стан алкогольного сп`яніння без виявлення в організмі людини алкоголю і його кількісних показників.

Тобто, само по собі виявлення у особи ознак алкогольного сп`яніння не доводить перебування у стані алкогольного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такої особи у встановленому законом порядку на стан сп`яніння.

Даних про медичний огляд ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При розгляді справи суд, відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування поза розумним сумнівом, сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах "Кобець проти України" (п.43) та "Авшар проти Туреччини" (п. 282), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії" від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.172-20 КупАП за обставинами, викладеними у протоколі про адміністартивне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідальність за що також передбачена ст. 172-20 КУпАП. Однак, суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 перебував на території військової частини в стані алкогольного сп"яніння, що в судовому засіданні за відсутності документів про його огляд на стан сп`яніння поза розумним сумнівом не доведено. Відмову від огляду на стан сп"яніння згідно з протоколом ОСОБА_1 в провину не поставлено. Суд не може виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь