Справа № 308/136/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
04.07.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДМС Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил № 33/4806/693/20, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат Гусак С. М. в інтересах ОСОБА_1 ,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, водій ПП « ОСОБА_2 »,
визнаний винним у порушенні митних правил, передбаченому ч. 1 ст. 483 МК України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 319860,84 грн із конфіскацією на користь держави предметів, що були безпосередніми об`єктами порушення митних правил, а саме : мотоцикл у розібраному стані марки «КТМ» моделі «4Т-ЕХС RACING», VIN - НОМЕР_1 не в комплекті (рама з двигуном, радіатором охолодження, ручками); мотоцикл у розібраному стані марки «КТМ» моделі «КТМ AG HUSOVARNA FE 350», VIN - НОМЕР_2 не в комплекті (рама з двигуном, радіатором охолодження, ручками); колеса для мотоциклів у зборі з дисками та гумовими шинами розміром 200/60/ZR 17 торгівельної марки «PIRELLI», такі що були у використанні, в кількості 2 шт; колесо для мотоциклів у зборі з диском та гумовою шиною розміром 240/45/ZR 17 торгівельної марки «PIRELLI», таке що було у використанні, в кількості 1 шт; колеса для мотоциклів у зборі з дисками та гумовими шинами розміром 120/70/ZR 17 торгівельної марки «PIRELLI», такі що були у використанні, в кількості 3 шт; колесо для мотоциклів у зборі з диском на спицях та гумовою шиною розміром 80/100-21 торгівельної марки «PUNLOP», таке що було у використанні, в кількості 1 шт; колесо для мотоциклів у зборі з диском на спицях та гумовою шиною розміром 90/90- 21 m/с торгівельної марки «METZELER», таке що було у використанні, в кількості 1 шт.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
В апеляційній скарзі адвокат Гусак С. М. вказує на те, що постанова суду є незаконною. Посилається на те, що ні суд першої інстанції, ні працівник митниці, який склав щодо ОСОБА_1 протокол, не врахували того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом порушення митних правил, оскільки є лише водієм у ПП ОСОБА_3 , а відправником та продавцем товару є іноземне підприємство «IRBIS GROUP s.r.o», замовником вантажу - ПрАТ «Київський картонно-паперовий комбінат». Разом із тим, адвокат Гусак С. М. стверджує, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час проголошення постанови, а отримав таку лише 08.07.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати.
Заслухавши доповідь судді про суть судового рішення, про основні доводи апеляційної скарги, думку представника митного органу Зубенка І. С., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Гусака С. М. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності цих осіб, береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а також те, що від них не надходило жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін. Окрім того, апеляційний суд також враховує, що судовий розгляд неодноразово відкладався, зокрема: 18.09.2020, 10.02.2021, 18.09.2020, 13.04.2021, 08.12.2021, у тому числі за клопотанням адвоката Гусака С. М. Тому, на підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що неявка вищевказаних осіб, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення був пропущений через поважні причини, відтак такий підлягає поновленню, апеляційний суд визнає слушними.
Так, з оскаржуваної постанови убачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник, - адвокат Гусак С. М. участі не брали. Вказані особи були обізнані з тим, що справа відносно ОСОБА_1 розглядається у місцевому суді, про що свідчать надіслані адвокатом Гусаком С. М. клопотання про відкладення судового засідання на інший день. При цьому, з матеріалів справи убачається, що копія постанови від 29.05.2020 надіслана учасникам судового розгляду 18 червня 2020 року, тобто поза межами передбаченого ст. 285 КУпАП, триденного строку. Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 та його захиснику, адвокату Гусаку С. М. своєчасно подати апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим, клопотання про поновлення строку є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а відтак строк поновлюється.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, тому судове рішення є законним і обґрунтованим.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв виключно як водій-перевізник, тобто він не є суб`єктом порушення митних правил, позаяк продавцем та відправником товару є іноземне підприємство, а замовником вантажу підприємство, що знаходиться в Україні. Апеляційний суд визнає ці твердження безпідставними з огляду на таке.
Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Суб`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України є особа, яка безпосередньо вчинила дії, які складають об`єктивну сторону вказаної правової норми.
Таким чином, вказаний товар переміщено ОСОБА_1 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Водночас, апеляційний суд враховує і те, що у своїх поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що виявлені товари через митний кордон України він намагався перевезти за винагороду на прохання незнайомої йому особи та сподівався, що посадові особи митниці у пункті пропуску «Ужгород» не оглядатимуть вантаж та не побачать розібрані мотоцикли. Тобто, зі змісту пояснень убачається, що жодних товаросупровідних документів на приховуваний від митного органу товар ОСОБА_1 не мав, а тому під час перевірки не надав, при цьому водій особисто визнав, що товар намагався приховати.
Таким чином, вищезазначене дає підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши обставини справи, характер вчиненого правопорушення, дав належну оцінку наявним доказам, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України, а тому накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає, як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає, передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Відтак, на підставі вищевикладеного апеляційний суд визнає, що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, а саме перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.
Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, і на такі стороною захисту в апеляційній скарзі не вказується.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що з метою підтвердження зазначених у апеляційній скарзі доводів стороною захисту не заявлялось клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, і до апеляційної скарги не додано доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Поновити адвокату Гусаку С. М. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Гусак С. М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарження не підлягає.

Суддя Іван СТАН