Провадження № 3/369/94/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.05.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак Ірина Адамівна, за участю захисника Соколовського В. Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349, 19 серпня 2021 року о 05:55 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Dacia Logan», днз НОМЕР_2 , по вул. Київська в с. Тарасівка Фастівського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився, у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що того дня з вул. Київської в с. Тарасівка забирав товариша, який перебував у стані сп`яніння. Забравши товариша від`їхав метрів 50 його зупинила поліція та поросила пред`явити документи, однак їх він забувся удома, тому працівники поліції склали на нього постанову серії БАВ № 139008 від 19 серпня 2021 року. У зв`язку з чим останній викликав евакуатор та доставив власний автомобіль до свого місця проживання, а він з товаришем поїхали додому на таксі. Стверджує, що жодної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння йому не надходило і при ньому жодних протоколів не складалося і свідків не було. Про протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року складеного, щодо нього дізнався коли його стали викликати до суду та його захисник ознайомився з матеріалами справи. Тому вважає, дії працівників поліції неправомірними, вищевказаний протокол він не підписував, звернув увагу суду на розбіжності підписів наявного в постанові серії БАВ № 139008 та у протоколі серії ААБ № 150349. Просить провадження у справ щодо нього закрити.

У свою чергу захисник Соколовський В. Л., враховуючи пояснення свого довірителя наполягав на виклику та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які згідно протоколу про адміністративне правопорушення були присутні при відмові ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Також просив витребувати з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області, відеозапис відзнятий на місці події при пропозиції його довірителя пройти огляд та складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки в протоколі вказано, що до протоколу додається відеозапис з бодікамери та копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дане клопотання захисника судом задоволено у повному обсязі та здійснено відповідні виклики свідків та запити.

Однак, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судові засідання на числення виклики не з`явилися та причини неявки суду не повідомили.

Відеозапис з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області також не надали та повідомили, що він не зберігся.

Однак захисник Соколовський В. Л. надав до суду відповідь на його адвокатський запит, згідно з яким, йому надали відеозапис з нагрудної камери патрульного працівника поліції відзнятий на місці події, при цьому звернув увагу суду, що на даному відеозаписі міститься уривок відео з залізничного переїзду інша інформація відсутня. Також, надав до суду постанову серії БАВ № 139008 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, вказані докази просив долучити до матеріалів справи та зрівняти підписи ОСОБА_1 наявні у цих документах. Також, звернув увагу суду, що в цій справі багато суперечностей, тому настоював на повторному виклику свідків, оскільки в даному випадку всі звинувачення його довірителя ґрунтуються лише на поясненнях цих свідків. Стверджує, що в матеріалах справи № 369/11725/21 відсутні будь-які докази вчинення його довірителем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відсутній відеозапис відзнятий патрульними працівниками поліції на нагрудну камеру, відомості про відсторонення його від керування транспортними засобами та письмове направлення до закладу охорони здоров`я, що є суттєвим порушенням процедури огляду водіїв на стан сп`яніння.

Тому клопотання захисника було задоволено та ще декілька раз здійснено виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судові засідання, проте, останні знову на численні виклики до суду не з`явилися.

У зв`язку з чим, захисник Соколовський В. Л. просив суд провадження у справі, щодо його довірителя закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях його довірителя події і складу адміністративного правопорушення. Дане клопотання мотивував тим, що в матеріалах справи № 369/11725/21 наявні лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та рапорт інспектора ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області. При цьому, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рік слухання справи не знайшли часу прибути до суду та надати свої пояснення, щодо обставин справи, які мали місце за участі його довірителя ОСОБА_1 . Їх дії ставлять під сумнів правдивість їх пояснень наданих при складення протоколу. Більше того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 містить підроблений підпис ОСОБА_1 , що рісниться з постановою про накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Дані обставини підтверджують, що протокол за ст. 130 було складено не в присутності водія та свідків, він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Враховуючи практику Конституційного суду України, вважає, що докази одержані у незаконний спосіб, з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, з порушенням порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою особою є неналежними доказами. Тому враховуючи, відсутність будь-яких доказів, щоб підтверджували вину його довірителя у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить його клопотання задовольнити та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення водія ОСОБА_1 та доводи захисника Соколовського В. Л., дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за такі порушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складає одне з вказаних вище альтернативних діянь, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395).

Згідно з п. 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 цієї статті).

За правилами частин 2 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З аналізу наведеного вище слідує, що до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст. 266 КУпАП та який відсилає до інших нормативно-правових актів, оскільки норма є бланкетною, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та Наказу МВС України, Міністерства охорони здоров`я України про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Разом з тим, у разі відмови водія від проходження огляду водія на місці та в закладі охорони здоров`я і наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 р. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах справи № 369/11725/21, відсутні докази на підтвердження обставин, які вказують про керування ОСОБА_1 автомобілем «Dacia Logan», днз НОМЕР_2 , 19 серпня 2021 року о за адресою: по вул. Київська в с. Тарасівка Фастівського району Київської області, зокрема, в матеріалах справи відсутній відеозапис на якому відображено рух автомобіля та зупинення його працівниками поліції. Більше того, у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортними засобами.

Більше того, адвокатом надано до суду відповідь з ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП у Київській області на адвокатський запит про надання відеозапису відзнятого при пропозиції пройти огляд водію ОСОБА_1 та складенню щодо нього протоколу, а саме відеозапис, з якого вбачається залізничний переїзд та рух через нього транспортних засобів, який взагалі не відноситься до складення протоколу ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року.

Поряд з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року вказано, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак дані свідки протягом року, на численні виклики до суду не з`явилися та не надали своїх пояснень, що ставить під сумнів їх достовірність. При цьому, у поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що відмовився водій автомобіля «Dacia», днз НОМЕР_3 , який не має відношення до водія ОСОБА_1 . Також, у поясненнях цього ж свідка відсутня вказівка на прізвище та ініціали водія, і у який спосіб пропонували водію пройти огляд, тому з них неможливо встановити хто саме відмовився і від якого огляду. Тому суд визнає пояснення свідка ОСОБА_3 неналежним та недопустимим доказом по справі.

Більше того, суд погоджується з твердженнями захисника Соколовського В. Л., що підпис водія ОСОБА_1 наявний у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року та у наданій останнім до суду постанові серії ВАБ № 139008 від 19 серпня 2021 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, містяться суттєві відмінності, що ставить під сумнів його достовірність та допустимість.

Також, в матеріалах провадження, відсутнє направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Таким чином, за даних конкретних обставин, під час оформлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та фіксування його результатів поліцейський не дотримався відповідного алгоритму дій (процедури) при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази для ухвалення рішення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно визнання його вини у вчиненому.

За таких обставин, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Соколовського В. Л., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП чітко передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на положення ст. 7 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суд зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діянні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене вище дає суду обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставлять у вину ОСОБА_1 , оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 294, 299, 300 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 150349 від 19 серпня 2021 року) закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. А. Козак