Справа № 605/581/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"19" січня 2022 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №2 (м. Підгайці) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, жителя

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465456 від 31 жовтня 2021 року громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 15 години 09 хвилин по автодорозі Підгайці-Бережани, керував транспортним засобом «ВАЗ-2108», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, а також в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що він їхав польовою дорогою до с. Щепанів, при цьому його було зупинено працівниками поліції за допомогою спецсигналу. Так як він ніколи немав жодних проблем із поліцією, то він настрашився і на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння спочатку відмовився, вказуючи, що алкогольних напоїв не вживав. Після того, як на його прохання до нього під`їхав ОСОБА_2 , вони просили працівників поліції забезпечити їм проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак останні відмовили в цьому та сказали, що у них вже виключений портативний відеореєстратор. Також працівник поліції повідомив, що він самостійно може звернутись в медичний заклад або в смт. Козова, або в м. Бережани, оскільки в м. Підгайці не проводять огляд на стан алкогольного сп`яніння, та пройти такий огляд. Він приблизно через 1 годину 30 хвилин після зупиники його працівниками поліції, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі смт. Козова. За результатами такого огляду було встановлено, що він тверезий. Вважає, що протокол стосовно нього складено незаконно, при цьому йому не відомо, чи відеозапис працівником поліції здійснювався до самого кінця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_1 , що його зупинили працівники поліції і щоб він туди під`їхав. Прибувши на місце, ОСОБА_1 йому повідомив, що у нього працівники поліції, які сиділи у службовому автомобілі і щось писали, забрали посвідчення водія, а також, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, бо алкогольних напоїв не вживав. Тоді вони неодноразово просили працівників поліції, щоб ті забезпечили ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак вони відмовились це робити, повідомивши, що їм вже цього не потрібно, оскільки вони вже зафіксували на відео відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і крім цього у них вже виключений портативний відеореєстратор. Також працівник поліції ОСОБА_3 повідомив їм, що якщо вони бажають пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, то вони це можуть зробити самостійно або в м. Бережани, а бо в смт. Козова, оскільки в м. Підгайці такого огляду не проводять. Після того, як працівники поліції поїхали, то вони з ОСОБА_1 поїхали в Козівську лікарню, де останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого він був тверезий.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 алкоголю не вживає. В той день він їздив разом із ОСОБА_1 в Козівську лікарню, де той проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та був тверезий.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підтвердження вчинення правопорушення, працівником поліції, який склав вказаний протокол, до матеріалів справи додано відеозаписи, які містяться на DVD-R диску та копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №579245 від 31 жовтня 2021 року.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності через канцелярію суду подано письмове пояснення з додатками, у яких викладено обставини, що узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 даними ним в судовому засіданні. Зокрема, у вказаному письмовому поясненні ОСОБА_1 наголошує на тому, що працівники поліції не забезпечили йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, а саме відмовили йому пройти такий огляд у медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 стосовно вищезазначеного, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Так, із досліджених в судовому засіданні відеозаписів з портативної відеокамери поліцейського, видно, що ОСОБА_1 на польовій дорозі, а не автодорозі Підгайці-Бережани, як це зазначено у протоколі, було зупинено працівниками поліції. Зі слів працівника поліції причиною зупиники було те, що у автомобілі не було увімкнено ближнє світло фар, а також, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ремнем пасивної безпеки.

Однак, на досліджених відеозаписах не зафіксовано вищезазначених порушень Правил дорожнього руху.

На відеозаписах також зафіксовано, що коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а останній повідомив, що алкогольних напоїв не вживає, то працівник поліції самостійно, не дочекавшись відповіді ОСОБА_1 , сказав: відмовляєтесь, при цьому не почувши категоричної відповіді від ОСОБА_1 , зразу ж знову сказав: ну відмовляєтесь. Після того, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи той їхати у медичний заклад також вімовляється, лише після того ОСОБА_1 надав свою відповідь.

Такі дії працівника поліції, суд розцінює, як спонукання водія ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, є незаконними та очевидною провокацією.

Після цього, відеозапис було припинено.

Така відеофіксація, яка була здійснена одним коротким фрагментом, а не безперервно з моменту початку виконання службових обов`язків і до їх завершення, здійснена працівником поліції з грубим порушенням вимог п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Суд, не може взяти до уваги докази надані ОСОБА_1 , зокрема висновок медичного закладу щодо визначення стану сп`яніння, в частині того, що останній був тверезий, оскільки такий огляд проводився без присутності поліцейського.

Разом з тим, вищезазначене є підтвердженням того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили поліцейських забезпечити, ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак їм безпідставно у цьому було відмовлено.

Будь-яких належних та допустимих доказів, в розумінні ст.251 КУпАП, які б спростовували пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, дані ними в судовому засіданні, матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять.

За встановлених судом обставин справи, у ОСОБА_1 не було іншої можливості пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності працівника поліції, а лише самостійно без такого.

Тобто, суть вказаного адміністративного правопорушення, не відповідає фактично встановленим, судом, обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Таким чином, не забезпечення працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не може бути підставою для притягнення даної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Виходячи із встановлених у справі обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 просив працівників поліції забезпечити йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, який він згодом через 1 годину та 21 хвилину самостійно та вимушено без присутності працівника поліції, пройшов, оскільки працівниками поліції вказане було проігноровано, то в діях ОСОБА_1 , суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

При цьому, суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищенаведеного, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц