Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

05 січня 2022 р. м. Рівне

Справа № 570/779/21

Провадження № 33/4815/107/22

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Захарчука Олега Лукича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Захарчук О. Л. 29.11.2021 року подав апеляційну скаргу, з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Захарчук О. Л. вказує, що копію оскаржуваної постанови ним отримано лише 19.11.2021 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року.

Перевіривши аргументи апеляційної скарги, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена 25 березня 2021 року, копія постанови суду отримана захисником ОСОБА_1 - адвокатом Захарчуком О. Л. 16 листопада 2021 року, що підтверджується його підписом на заяві про видачу копії постанови (а.с. 18).

Апеляційну скаргу захисником ОСОБА_1 - адвокатом Захарчуком О. Л. подано 29 листопада 2021 року (а.с. 20), тобто з пропуском десятиденного строку з дня отримання постанови суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Захарчук О. Л. вказує, що копію постанови він отримав 19.11.2021 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Наведені в апеляційній скарзі причини пропуску строку на оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає неповажними, оскільки можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала тільки від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб`єктивний характер.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доказів існування перешкод для подання апеляційної скарги, у визначений Законом строк, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Захарчуком О. Л. не надано та поважних причин пропуску цього строку ним не зазначено в апеляційній скарзі.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

Виходячи з наведеного, оскільки апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції подано захисником ОСОБА_1 - адвокатом Захарчуком О. Л. з пропуском встановленого частиною другою статті 294 КУпАП десятиденного строку як з дня прийняття постанови суду першої інстанції так і з дня отримання її копії, суд апеляційної інстанції вважає, що в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не наведено поважних причин його пропуску, а тому в поновленні строку на оскарження постанови суду слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Захарчука Олега Лукича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Захарчука Олега Лукича на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2021 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.