Справа № 336/56/22
Провадження № 3/336/355/2022
ПОСТАНОВА

УМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працює КЗ «ЗО ІППО» ЗОР викладачем, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду матеріалу ЄО № 31600 від 21.12.2021, співробітниками поліції був виявлений факт невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявився в тому, що останній 20.12.2021 р. о 11-00 годині у школі № 65 за адресою м. Запоріжжя, пр.. Моторобудівників, 26 завдав фізичного болю однолітку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП.

19.01.2022 в судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, розкаялась та надала пояснення відповідні до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що своєю безіяльністю ОСОБА_1 , скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується у повному обсязі сукупністю доказів: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховуючи дані про особу правопорушниці ОСОБА_1 суд вважає можливим накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, тобто в розмірі 496,20 грн., як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст. 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 496,20 гривень в дохід держави.

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: стягнення судового збору за рішенням суду на користь держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Галущенко Ю.А.

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік