Справа № 357/246/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 року м. Біла Церква. Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Буцмак Ю.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 МОУ відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі №380 про військове адміністративне правопорушення від 30.12.2021 зазначено, що командиром взводу 4-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 (військове містечко №1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено о 10 год. 40 хв. 30.12.2021 року військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника 4-ї механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітке мовлення. Заступником командира 4-ї механізованої роти 2 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що солдат ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння солдатом ОСОБА_1 , фельдшером медичного пункту ОСОБА_3 , о 11 год. 12 хв. 30.12.2021 року, за допомогою ліцензованого медичного пристрою АлкоФор 505 №20204 було встановлено, що солдат ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом огляду 1,252 % проміле (алкогольне сп`яніння). Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 підтверджується Актом огляду №334 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 30.12.2021 року.

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині № 187 від 30.07.2021 року солдат ОСОБА_1 , зарахований у списки в/ч НОМЕР_1 та прийнятий на військову службу за контрактом.

Відповідно до підпункту 1, пункту 4, ст.24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Поняття особливого періоду наведене у ч.1 ст.1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В ч.4 ст.3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. №3543-XII зазначено, зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду. Водночас ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу. На даний час військова частина НОМЕР_1 не переведена на організацію і штат мирного часу, виконує завдання в умовах особливого періоду.

Відповідно до преамбули Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 551 (далі за текстом Дисциплінарний статут Збройних Сил України) Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до пункту 6, статті 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 11 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548 (далі за текстом - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України) передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 26, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно вивчати військову справу, вдосконалювати свою майстерність, постійно підвищувати свої професійні навички, зразково виконувати свої службові обов`язки, чітко та в зазначений строк накази командира, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Таким чином, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , своїми умисними діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Вищевикладені обставини були виявлені командиром взводу механізованої роти 2-го механізованого батальйону лейтенантом ОСОБА_4 , перевірені заступником командира 4-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , та знайшли своє повне підтвердження щодо вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши приєднані до протоколу документи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, до нього має бути застосоване адміністративне стягнення, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, пояснивши що випив після добового наряду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується: його поясненнями, роздруківкою з тесту на алкоголь від 30.12.2021 №00334, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №334 від 30.12.2021.

В протоколі по військове адміністративне правопорушення №380 від 30.12.2021 ОСОБА_1 зазначив, що він вину свою визнає.

Відповідно до роздруківки з тесту на алкоголь «Алкофор 505» №20204, тест №000334 від 30.12.2021 відносно ОСОБА_1 час тесту 11:12 год., результат 1,252 % проміле.

Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №334, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітке мовлення. Огляд проведений за допомогою ліцензованого медичного пристрою Алкофор 505 №20204. Результат огляду на стан сп`яніння: 1,252 % проміле алкогольне сп`яніння, з результатами згоден ОСОБА_1 .

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суддя, дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.3 ст.172-20 КУпАП виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею визнаються: щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Суддя враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його винуватості, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, його відношення до вчиненого, дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в нижній межі санкції, передбаченої ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Згідно п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи учасники бойових дій. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 16.06.2021, а тому він має бути звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-20 ч.3, 221, 246, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 215(двісті п`ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, відповідно до п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяЮ. Є. Буцмак

Білоцерківського міськрайонного суду