Справа № 369/101/22
Провадження № 3/369/979/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.01.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бучанського РУП ГУПН в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії № ВАБ 761670 від 12.12.2021, 12.12.2021 близько 16 год. 10 хв. за адресою АДРЕСА_2 в приміщенні магазину гр. ОСОБА_1 перебувала на робочому місці з прийманням відвідувачів та пропонуючи свої послуги з продажу алкогольних напоїв без сертифікату щеплення чи ППР тесту про негативний результат хвороби Ковід-19, чим порушила вимоги пп.4 п. 9 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного порушення не визнала та пояснила, що 12.12.2021 року о 16 годині вона зайшла до свого магазину перевірити порядок, жодних відвідувачів не приймала та послуги з продажу алкогольних напоїв не пропонувала.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності суд приходить до наступного.

Диспозицією частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді: суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Як вказаного у справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній на момент складення протоколу, пункт 9 вказаної постанови було викладено наступним чином :

«Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 7 цієї постанови .

Строк самоізоляції становить 10 днів для осіб, які здійснили перетин державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, та розпочинається через 72 години з моменту перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, крім випадків, передбачених абзацом тридцять шостим пункту 7 цієї постанови.

Строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які здійснили перетин державного кордону та прибули з Російської Федерації, Південно-Африканської Республіки, Республіки Ботсвана, Республіки Зімбабве, Республіки Намібія, Королівства Лесото, Королівства Есватіні, Республіки Мозамбік, Республіки Малаві та перебували на її території більше ніж сім днів протягом останніх 14 днів. Строк самоізоляції розпочинається з моменту перетину державного кордону та не може бути припинений в порядку, визначеному абзацом тридцять шостим пункту 7 цієї постанови».

Таким чином пункт 9 вказаної постанови не містить в собі підпункту 4, порушення вимог якого ставиться в провину ОСОБА_1 , крім того до протоколу не додано жодних доказів, що підтверджували б викладені в протоколі факти щодо здійснення ОСОБА_1 прийому відвідувачів та пропонування послуг з продажу алкогольних напоїв.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.1, 7, 9, 163-1, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гришко О.М.