Провадження № 3/235/36/22
Справа № 235/9250/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року місто Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Карабан І.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого головним конструктором на ТОВ "ГідроПневмоАпарат", який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

19 грудня 2021 року о 15.30 годині на б/п ЗС006 пасажир автобусу «Еталон», номерний знак НОМЕР_1 міжобласного сполучення на маршруті "Кривий Ріг-Бахмут", ОСОБА_1 користувався послугами регулярних перевезень (автомобільним транспортом) у міжобласному сполученням, без наявності документів, відповідно до пп.23 п.3 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 9 грудня 2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, обґрунтовуючи наступним. 19 грудня 2021 року він їхав від батьків з м. Новомосковська додому до м. Дружківка на автобусі Еталон, номерний знак НОМЕР_1 , на блокпосту перед м. Покровськ автобус було зупинено військовими для перевірки документів. При виявленні відсутності в нього документів про наявність вакцинування, військовими було викликано наряд поліції. По приїзду наряду працівники поліції почали вимагати від нього відомості, які містять таємницю про стан його здоров`я, а саме сертифікат про вакцинацію проти COVID-19. Вважає, що працівник поліції не має повноважень щодо вимагання в нього відомостей про його медичні документи. Крім цього зазначає, що оскільки в Україні не запроваджено військовий чи надзвичайний стан, то і Постанова КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 9 грудня 2020 року (відповідно до якого вимагають сертифікати про вакцинацію) суперечить ст.ст. 8,19,64 КУ. Отже, постанова не підлягає правозастосуванню та відповідно до ст. 19 КУ необхідно утриматись від її виконання. Також зазначив, що не повинен виконувати вимоги постанови КМУ, оскільки вона є лише підзаконним нормативно-правовим актом.

Згідно ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 23 пункту 3 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 9 грудня 2020 року (в редакції від 08 листопада 2021 року, тобто на момент складання протоколу) у разі встановлення жовтого рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2-2 цієї постанови, забороняється: пасажирам (крім осіб, які не досягли 18 років) користуватися послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортом у міжобласному та міжнародному сполученнях (крім перевезень легковими автомобілями з кількістю пасажирів, включаючи водія, до п`яти осіб без урахування осіб віком до 14 років або більшою кількістю пасажирів за умови, що вони є членами однієї сім`ї) без наявності у них негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).

Факт правопорушення та провина в ньому ОСОБА_1 підтверджуються також складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №465584 від 19 грудня 2021 року; письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що долучені до протоколу на окремому аркуші; письмовими поясненнями водія автобусу ОСОБА_2 , який зазначив, що перед тим як пасажир ОСОБА_1 сів до його автобусу, він питався про наявність сертифікату, на що ОСОБА_1 йому відповів, що сертифікат є.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності про відсутність в нього необхідності виконувати постанову Кабінету Міністрів України, оскільки вона є підзаконним нормативно-правовим актом, є безпідставною. Так, диспозицією частини 1 ст.44-3 КУпАП, яка є бланкетною, встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил щодо карантину людей які встановлені не тільки Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а і іншими актами законодавства та рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, терміном законодавство охоплюється закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів

України.

Постанова КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №1236 від 9 грудня 2020 року, якою встановлено карантин та встановлені певні заходи, направлені на запобігання поширенню на території України вказаної хвороби, є чинною, і підстави ігнорувати у ОСОБА_1 відсутні, і останній, умисно допустивши її порушення, підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховується характер вчиненого ним правопорушення, особа правопорушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП підлягає стягненню з особи, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, судовий збір в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 44-3, 221, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень розрахунковий рахунок м. Покровськ UA0005648, отримувач коштів Донецьке ГУК/Покровська МТГ/21081100, МФО 899998, , банк отримувача Казначейство України ЕАП).

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя І.І.Карабан