Справа №345/1524/22
Провадження № 3/345/571/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянин України, РНОКПП - НОМЕР_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

13.06.2022 р. о 02 год. 10 хв. в с. Старий Угринів, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_2 не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 б ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не помітив проблискових маячків і зупинився неподалік свого будинку. Після перегляду відеозапису, який наявний на диску, долученому до протоколу, визнав вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Розкаюється за вчинене. Просить суворо не карати.

Поряд з визнанням вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, доводиться: 1) відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.06.2022 серії ААД № 125620 (а.с. 2); 2) відеозаписом, який наявний на долученому до протоколів диску. Зокрема на відео зафіксовано, що рухається автомобіль марки «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_2 . Його переслідують полісмени на патрульній машині і подають сигнал проблисковими маячками синього та червоного кольорів. Цей автомобіль не виконує вимоги про зупинку одразу, а зупиняється лише біля одного з будинків (а.с. 7).

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. Відповідно до п. 8.9 Правил дорожнього руху вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським, зокрема, за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, його щире каяття та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, на розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125619 від 13.06.2022, в якому зазначено, що 13.06.2022 р. о 02 год. 10 хв. в с. Старий Угринів, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus C-MAX» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні цього адмінправопорушення. Він зазначив, що керував автомобілем у час та місці, які зазначені в протоколі, але в стані сп`яніння не перебував. Його зовнішній вигляд на той час був зумовлений сильним хвилюванням, адже працівники поліції силоміць витягли його з автомобіля і повалили на землю. Пояснив, що був готовий пройти огляд на стан сп`яніння, проте, працівники поліції по декілька разів один на перед одного перепитували чи відмовляється він проходити огляд на стан сп`яніння, але так і не вживали заходів для проходження ним такого огляду. Такими діями вони заплутали його. Вони не мали при собі алкотестера, яким би можна було перевірити чи він перебув в стані сп`яніння. Потім склали відносно нього протокол і наказали вказати в ньому якісь пояснення. Проте, копію протоколу йому не вручили. Наголосив, що окрім протоколу, будь яких інших документів він не підписував. Після перегляду в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 зазначив, що відеозапис є фрагментарними і на ньому відображений не весь процес спілкування з працівниками поліції. Полісмени записали на диск ті фрагменти розмови з ним, які вигідні тільки їм.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння. В свою чергу поліцейські повинні спершу запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в медичному закладі. І всі ці дії повинні бути зафіксовані на відеозаписі.

ОСОБА_1 в судовому засідання не оспорював той факт, що 13.06.2022 р. в нічний час він кермував транспортним засобом.

Однак, матеріали справи про адмінправопорушення не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному ст. 266 КУпАП порядку.

Навпаки з відеозапису, який наявний на долученому до протоколу диску (а.с. 7), вбачається водій ОСОБА_1 в один момент погодився проходити огляд на стан сп`яніння. Проте, працівники поліції після такої згоди водія не забезпечують йому можливість пройти такий огляд ні на місці зупинки автомобіля, ні в медичному закладі, а по декілька раз перепитуються чи відмовляється він від огляду і при цьому наголошують саме на відмові від огляду. Тобто працівники поліції таким чином збили з пантелику водія і фактично вимусили його сказати потрібні їм слова і після цього відеозапис різко завершується.

Процес складання протоколу про адмінправопорушення і оформлення інших матеріалів справи на відео не зафіксовано. Зокрема на відео не зафіксовано процесу пред`явлення водію акту огляду на стан сп`яніння (а.с. 3) та направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я, яке не містить підпису водія (а.с. 4) Окрім цього, ці документи складені самим поліцейським, який складав протокол про адмінправопорушення і фіксують лише ознаки сп`яніння, які на думку поліцейського були у водія. Без інших безсумнівних доказів, а саме повної і належної відео фіксації всього процесу пропозиції водію пройти огляд на стан сп`яніння і оформлення матеріалів адмінсправи, ці документи не підтверджують виконання поліцейськими в повній мірі вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння.

Окремо суд зауважує, що в протоколі про адмінправопорушення серії ААД № 125619 від 13.06.2022 не конкретизовано, які саме документи і докази додаються до протоколу, що ставить під сумнів належність та допустимість наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, додані до протоколу докази не підтверджують зазначених в протоколі даних про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Окрім того, сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125619 від 13.06.2022 містить суттєві суперечності. Адже поліцейський спершу вказує, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння, проте, відсутні посилання на докази, які б це підтверджували. І водію у вину не ставиться порушення вимог п. 2.9.а ПДР. В подальшому ж зазначаються лише ознаки сп`яніння і водію в провину ставиться порушення вимог п. 2.5. ПДР

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, в якому певній особі ставиться у провину (висувається) вчинення того чи іншого правопорушення, обов`язковому доказуванню підлягають, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення (подія правопорушення).

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, чи вибирати одну з двох альтернативних кваліфікацій дій правопорушника, адже у такому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння і складений відносно нього протокол про адмінправопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже містить суттєві суперечності, то вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 151 гривня 00 копійок.

Штраф сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя