ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7085/21 Головуючий суддя І інстанції Штих Т.В.
Апеляційне провадження № 33/818/215/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124, ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 та ст.122-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює КП «Харківводоканал», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Судом встановлено, що 04.05.2021 о 10-20 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом СКС HB22R33-17АБ, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги, біля буд. 48-а в м. Харкові, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, здійснив наїзд на транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Крім того, ОСОБА_1 став учасником ДТП та з невідомих причин залишив місце пригоди.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він не вчинював ДТП , що може підтвердити бригада робітників, які знаходилися у його автомобілі. Апелянт зазначає, що доказів скоєння ним ДТП немає, оскільки слідів механічних пошкоджень на його автомобілі не виявлено, а також немає слідів пошкоджень на транспортному засобу потерпілого від його автомобіля.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, але судом здійснювалися заходи щодо його виклику, але судові повістки, направлені на його адресу, що міститься в матеріалах справи, повернулися до канцелярії суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаю адресою (а.с.46, 51-53).

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику інспектора Кулепетова О.В. (арк. 48, 49), але останній, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи вищенаведене та думку ОСОБА_1 , а також дотримуючись вимог ст.ст. 268 та 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 , який судові повістки про місце, дату та час апеляційного розгляду, та свідка ОСОБА_3 , повідомленого належним чином, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та в межах доводів і вимог ОСОБА_1 , які містяться в її апеляційній скарзі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на відомості протоколів про адміністративні правопорушення від 06.05.2021 серія ААБ № 103033 та від 06.05.2021 серія ААБ № 103034 та на схему схемою до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 04.05.2021 року (а. с. 2-4), письмових пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 (а.с.6) та дав їм належну правову оцінку.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Як вбачається з відомостей письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , останній в них зазначив, що 04.05.2021 року о 10 год. 20 хв. він знаходився за адресою: м.Харків, пр. Перемоги, буд. 48-а біля дев`ятого під`їзду та став свідком ДТП, а саме як автомобіль Газель, д.н.з. НОМЕР_3 , здійснюючи маневр рухаючись задом, лівою задньою частиною автомобіля здійснив наїзд на автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодивши заднє праве крило автомобіля, після чого заднім ходом зник з двору будинку, не виходячи з транспортного засобу. Зіткнення бачив, пошкодження автомобіля Toyota роздивився з вікна (а.с.6).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідка ОСОБА_4 не можуть бути доказами у справі, оскільки ці пояснення повністю відповідають відомостям протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ № 103033 та серія ААБ № 103034 від 06.05.2021 року та схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.05.2021 року, а апелянтом не надано доказів про те, що свідок ОСОБА_4 має особисту зацікавленість щодо розгляду цієї справи чи має намір обмовити ОСОБА_1 , а тому підстав ставити їх під сумнів у суду апеляційної інстанції немає.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він не скоював ДТП та не зникав з місця дорожньо-транспортної пригоди, що може підтвердити бригада робітників, які знаходилися з ним разом в автомобілі в той день та час, що зазначений в протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 не заявляв клопотань про виклик і допит в суді будь-яких свідків, в тому числі на яких він посилається в своїй апеляційній скарзі. Апелянт також не скористався своїм процесуальним правом та не забезпечив явку цих осіб і під час апеляційного розгляду, а тому суд вважає такі доводи ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, твердження ОСОБА_1 щодо незгоди з тим, що в результаті порушення ним п. 10.9 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної інстанції розцінює як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки апелянтом не надано обґрунтованих та беззаперечних доказів на підтвердження своїх апеляційних доводів.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (даліСуд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені та не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Так, з огляду на відомості матеріалів справи, письмових пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , локалізацію та характер отриманих автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджень, узгоджується з іншими доказами, наявним у матеріалах справи.

Апелянтом не доведено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 10.9, 2.10а Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП до відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 та ст.122-4 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Указом Президента України №64/2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст складено 15 липня 2022 року.

Суддя С.К. Шабельніков