справа № 208/9310/21
провадження № 3/208/168/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2021 року о 17.14 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 по проспекту Т.Шевченка 19 у м. Кам`янське, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на запаркований автомобіль «Opel Corsa» номерний знак НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в зазначений у протоколі час він рухався по правій смузі руху проспекту Т.Шевченка в м. Кам`янське на автомобілі «Деу». Попереду в лівій смузі їхав автомобіль «Фольцваген» Коли він почав здійснювати випередження зазначеного транспортного засобу, той почав різко перестроюватись вправо і цим маневром «підрізав» його. Намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем «Фольцваген», він різко натиснув на гальма та прийняв вправо, але зупинитися не встиг, що призвело до зіткнення з запаркованим автомобілем «Опель». В своїх діях порушення ПДР не вбачає. ДТП сталося з вини водія автомобіля «Фольцваген».

Представник правопорушника, адвокат Торубаров А.В. в судовому засідання зазначив, що посадовою особою при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 не долучено належних доказів порушення останнім ПДР, що призвело до ДТП з автомобілем «Опель». Висновки про наявність порушень п.13.1 ПДР України в діях водія ОСОБА_1 зроблені передчасно, без урахування всіх обставин справи, не враховано, що водій ОСОБА_1 під час скоєння ДТП перебував в аварійній дорожньо-транспортній обстановці. В умовах аварійної обстановки дії водіїв не можуть оцінюватись з погляду на Правила дорожнього руху, оскільки ці правила розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом. І отже дії водія ОСОБА_1 , що застосував гальмування для запобігання контакту, з автомобілем «Volkswagen» д/н НОМЕР_3 , який різко змінив напрямок свого руху, виїхав на смугу руху автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_1 оцінці не підлягають.

З посиланням на практику КС ВС зазначив, що наявність в діях водія відповідного правопорушення вимагає встановлення причинного зв`язку між самими діями кожного з водіїв, характеру та черговості порушень, які вчинили кожен з водіїв, відповідного встановлення, хто саме створив аварійну ситуацію, тобто з`ясування участі кожного з них у спричиненні наслідків, що настали. При цьому, причинний зв`язкро встановлюється не між діями водіїв та наслідками, а між порушенням ПДР та такими наслідками. Порушення водієм ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, виключає її відповідальність.

Порушення водієм ОСОБА_1 режиму швидкості, тобто відповідних положень ПДР України, не знайшло свого відображення в протоколі про адміністративне правопорушення, не може прийматися до уваги судом при ухваленні відповідного рішення.

На його думку, саме водій автомобіля «Volkswagen» створив аварійну ситуацію, і саме в його діях мається склад ст. 124 КУпАП.

Сам протокол відносно ОСОБА_1 складений з порушеннями, не зазначено про заподіяну матеріальну шкоду, відсутнє посилання на спричинення пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

З урахуванням відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали справи, вислухав ОСОБА_1 та його представника, судом встановлене наступне.

Правила дорожнього руху України не містять визначення поняття «безпека дорожнього руху» Таке визначення мається в наказі «Про затвердження Типового положення про Систему управління безпекою руху на автомобільному транспорті», в якому зазначено: «Безпека дорожнього руху - це характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю». У свою чергу «аварійність - це сукупність ДТП, здійснених учасниками дорожнього руху».

Таким чином, хоч ст. 124 КУпАП й не містить посилання на вчинення водієм саме ДТП, для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п. п. «б» п.2.3 ПДР має бути наявним причинно-наслідковий зв`язок між його діями та нехтуванням безпеки дорожнього руху.

Відповідно п. п. б), д) п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Правове значення терміну «не врахування дорожньої обстановки», зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. п. 12.1,12.2,12.3,12.4 ПДР України полягає у тому, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, …щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

- дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

- небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

- перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

Відповідно до п.1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 10.1 ПДР встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.13.1 Правил дорожнього руху, яке безпосередньо поставлено в провину ОСОБА_1 згідно адміністративного протоколу, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час розгляду адміністративного правопорушення, у відповідності до правової позиції ЄСПЛ застосовуючи норми Кримінального законодавства України за аналогією, судом відзначається, що предметом дослідження у справі має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.

Переглянутий в судовому засіданні наявний в матеріалах справи відеозапис свідчить про те, що водій ОСОБА_1 рухався в лівій смузі позаду автомобіля «Volkswagen» н/з НОМЕР_3 , з швидкістю 72 км/год., що підтверджується позначкою швидкості руху присутньою на відеозаписі з реєстратора встановленого в автомобілі, тобто з порушенням швидкісного режиму передбаченого п.12.4 ПДР. Також відеозаписом зафіксовано, що автомобіль «Volkswagen» почав гальмування, і в цей момент водій ОСОБА_1 здійснив перестроювання транспортного засобу в праву смугу та продовжив по ній рух, знов таки з перевищенням швидкості руху у містах.

В момент зіткнення швидкість автомобіля під керуванням ОСОБА_1 складала 67 км/год., що підтверджується записом відео реєстратора його ж транспортного засобу.

Швидкість автомобіля «Volkswagen», що рухався попереду автомобіля ОСОБА_1, візуально є значно нижчою.

Досліджений відеозапис, повністю підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, спростовує в цій частині позицію висловлену захисником Торубаровим А.В.

В частині зауваження захисником про не зазначення в протоколі відносно ОСОБА_1 посилання на спричинення внаслідок порушення ПДР пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, у тому числі і про заподіяну матеріально шкоду, судом встановлено наступне.

Дослідивши матеріали справи у цій частині, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП відповідальність за нею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

«Скоєння наїзду на запаркований автомобіль», про яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не є тотожнім поняттям «пошкодження транспортного засобу»

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, у тому числі встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху .

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад)

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить посилання на спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто і не містить всіх складових об`єктивної сторони правопорушення, а саме відносно можливих наслідків такого порушення.

За таких обставин, суд не має можливості притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту Конвенція)

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку»

Згідно з положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника…

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого встановив порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У разі якщо за результатами розгляду справи суддя доходить висновку, що у протоколі, який є лише одним із доказів у справі, відсутні відомості, на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні, а інших доказів немає, відповідно до статей 247, 284 КУпАП він виносить постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП.

Відповідно до Розділу 2 п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, доопрацювання цього протоколу шляхом повернення його до правоохоронного органу, наступним внесенням до нього додаткових відомостей, у даному випадку є неможливим та вочевидь неправомірним.

Підсумовуючи викладене, суд відзначає, що обставини, які викладені в протоколі серії ДПР 18 № 477691 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Т.А. Савранський