ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., за участю захисника Саламановича О.Г., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Саламановича О.Г., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 25 липня 2021 року о 15 год. 40 хв. керував транспортним засобом «Мерседес Бенц 190», д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Чернівці по вул. Заставнянська 28 в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову захисник Саламанович О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт не погоджується із оскаржуваною постановою та вважає її протиправною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

ЄУНСС №727/7331/21 Головуючий у І інстанції: Танасійчук Н.М.

Провадження №33/822/19/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вказує, що ОСОБА_1 не вживає жодних наркотичних засобів, в тому

числі марихуану, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, а під час огляду лікарем та перебування в медичному закладі мав цілком адекватну поведінку, на вимогу лікаря виконував необхідні вправи і візуально у нього були відсутні жодні ознаки будь-якого сп`яніння. ОСОБА_1 хворіє на хронічний гепатит С, а тому вживає вітаміни для підтримки свого імунітету, які могли мати вплив на результати огляду.

Захист піддає сумніву результати огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки лікар, як це передбачено, не розділив у дві ємності біологічну речовину, надану ОСОБА_1 , а також відповідно до переліку доданого до постанови Кабінету Міністрів України до 06 травня 2000р. №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» визначення «Марихуана» відсутнє.

Звертає увагу суду, що наявна в матеріалах справи відео зйомка є переривчастою, тобто нагрудна камера періодично працівниками поліції виключалася.

Апелянт зазначає, що 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 в ТОВ «Сінево України» здав аналізи та за результатами якого виявлення Каннабіноїдів показав негативний результат. Крім того, в матеріалах справи наявний висновок ЧОНП №985 від 30 вересня 2021 року згідно якого у ОСОБА_1 відсутній стан будь-якого сп`яніння.

Захисник Саламанович О.Г. в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Правопорушник ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, згідно до п. 2.9А ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за невиконання зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції вказані вимоги дотримано.

Так, згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами як в стані алкогольного, так і наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №027802, згідно якого 25 липня 2021 року о 15 год. 40 хв. в м. Чернівці по вул. Заставнянська 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес Бенц 190», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в лікаря нарколога за адресою: вул. Миколаївська 32Б. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно протоколу, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 .12.2020 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 .

Вказаний документ підписаний власноручно ОСОБА_1 , жодних пояснень чи зауважень до нього не надав.

На думку суду, даний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що підставою направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу стало виявлення в нього працівниками поліції ознак сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №609 від 25 липня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (марихуана) сп`яніння. Вказаний висновок підписаний як лікарем, який проводив огляд, так і самим ОСОБА_1 .

Отже, зазначені вище документи підтверджують стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , при цьому були надані останньому для ознайомлення, однак будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них надано не було.

На день розгляду справи в суді правопорушником та його адвокатом документів на підтвердження неправомірності дій лікаря, а відтак і проведеної експертизи та Висновку не надано.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також були безперервно зафіксовані боді-камерами СЕ-00007, СЕ-00111, відеоматеріали яких долучено до справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, дослідивши вказані відеозаписи, вбачається, що працівниками поліції, всупереч доводам апеляційної скарги, проводився постійний, безперервний запис події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №027802 від 25 липня 2021 року. Більш того, даний відеозапис був долучений до матеріалів справи в повному обсязі, хоча і міститься на 2 оптичних дисках DVD у вигляді декількох відеофайлів в довільній послідовності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи наявні та встановлені судом всі необхідні відповідно до ст. 251 КУпАП докази, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вони є належними та допустимими й доводять ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані наркотичного сп`яніння.

Підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам у суду немає.

При перегляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписів події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника наведені в апеляційній скарзі були предметом розгляду і в суді першої інстанції, суд дав їм вірну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта в частині того, що ОСОБА_1 наркотичні засоби не вживає, має проблеми із здоров`ям, що могло вплинути на результати огляду, не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності особи, інтереси якої представляє захисник.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , про що апелює його захисник - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Саламановича Олександра Георгійовича залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська