Провадження № 33/824/1598/2022 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харченка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

мешкає:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до вказаної постанови 18 листопада 2021 року о 21 годині 57 хв. ОСОБА_1 на вул.Сагайдачного у м.Боярка Фастівського району Київської області керував транспортним засобом «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року адвокат Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови, неповне з`ясування судом фактичних обставин справи.

Скарга мотивована тим, що судом обставини справи з`ясовані необ`єктивно,

- 2 -

формально, докази досліджені не в повному обсязі. Суд не звернув уваги, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував керування ОСОБА_1 автомобілем, як і те, що він був зупинений працівниками поліції, за порушення ПДР. В тому числі таких доказів не містить відеозапис, який є неповним, без дати і часу, а тому не може бути належним доказом. Вказує, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте відповіді щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога не надав і така відмова на відео не зафіксована. При цьому відповідальності за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння не передбачено. Судом залишено поза увагою, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема поліцією не визначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, бо не вказаний номер будинку, ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки, до суду не передано усі матеріали відносно нього, поліцією не залучено свідків правопорушення, матеріали відеозапису є неповними, а сам протокол складно нерозбірливо. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки з огляду на відмову ОСОБА_1 пройти огляд на на стан сп`яніння на місці, йому мали видати направлення на огляд до лікаря-нарколога, яке у справі відсутнє. Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейських положенням ст.266 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції адвокат Харченко С.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати постанову суду як незаконну. Вважав за можливе слухати справу у відсутність ОСОБА_1 , який затримується з огляду на відміну електропотяга.

Вислухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого

- 3 -

Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який 18 листопада 2021 року на вул.Сагайдачного у м.Боярка Фастівського району Київської областікерував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції як на місці зупинки, так і в медичному закладі відмовився.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 077789 від 18 листопада 2021 року, відповідно до якого 18 листопада 2021 року о 21 годині 57 хв. на вул.Сагайдачного у м.Боярка Фастівського району Київської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, що здійснював 18 листопада 2021 рокуоформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та

- 4 -

швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 18 листопада 2021 року у ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови в розумінні п.п.2, 3 та 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , який вказав у протоколі причини відмови від огляду.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував керування ОСОБА_1 автомобілем, як і те, що він був зупинений працівниками поліції, за порушення ПДР, в тому числі таких доказів не містить відеозапис, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Як вище вказувалося згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 077789 18 листопада 2021 року на вул.Сагайдачного у м.Боярка Фастівського району Київської областіОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що розмова між ОСОБА_1 і поліцейським відбувається біля автомобіля «FIAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказом у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі є протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис.

Заперечуючи проти викладених у протоколі обставин, ОСОБА_3 не надав суду доказів, що він не керував автомобілем, зокрема, що автомобілем керувала інша особа, або що він опинився біля свого автомобіля випадково за ензрозумілих обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте відповіді щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога не надав і така відмова на відео не зафіксована, необгрунтовані та не спростовують висновків суду про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи файлом відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння. Так, з відеофайлу вбачається, що працівник поліції на місці зупинки запропонував ОСОБА_4 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер» (тест-драйв), проте останній категорично відмовився, сказавши «ні», після чого поліцейський запитав чи бажає водій пройти огляд у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відповів «я вже вам казав», на повторне запитання поліцейського про огляд у лікаря-нарколога, повторно відповів «я вже вам казав», на послідуючі неодноразові запитання поліцейського про огляд у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 уникав відповіді, при цьому

- 5 -

почав пред`яляти претензії до поліцейських, кажучи різні фрази «навіщо ви це робите», та «не сліпіть мені в очі», «якого лікаря-нарколога». На остаточне запитання поліцейського чи відмовляється від огляду відповів ствердно.

Отже, з відеозапису вбачається чітке небажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги, суд враховує, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і або пройти огляд на місці, або у випадку незгоди із оглядом на місці пройти такий огляд у медичній установі. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходженя огляду на стан сп`яніння

Це ж стосується посилань у скарзі на те, що відеозапис є неповним, без дати і часу, а тому не може бути належним доказом, які є безпідставними. Відеозапис є належним доказом у справі і на ньому зафіксована відмова від проходження огляду на місці та небажання огляду у лікаря, що є очевидним.

Вказаний запис містить дату запису - 18 листопада 2022 року.

Посилання у скарзі на те, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння не передбачено недоречні та помилкові, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме за його відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом правопорушення, встановленим диспозицією ч.1 ст.130 КупАП.

Доводи скарги про те, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема поліцією не визначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, бо не вказаний номер будинку, ОСОБА_1 не роз`яснено його прав та обов`язків, до суду не передано усі матеріали відносно ОСОБА_1 , поліцією не залучено свідків правопорушення, матеріали відеозапису є неповними, а сам протокол складено нерозбірливо, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

У протоколі чітко вказано місце його складання м.Боярка, вул.Сагайдачного 26, а також те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння на вул.Сагайдачного у м.Боярка, що є чітким визначенням місця вчинення правопорушення.

У протоколі є відмітка про те, що ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і повідомлено про розгляд спраив судом, що стверджується підписом останнього.

До суду передано усі матеріали відносно ОСОБА_1 , зокрема протокол та відеозапис, а сам протоко складно чітко і він читається без утруднень.

Доводи скарги про те, що поліцією не залучено свідків правопорушення не грунтуються на законі.

Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`янінні на місці, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в нинішній редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

В даній справі до протоколу про адмністративне правопорушення додані докази у вигляді файлу відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, які проводили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказані відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушеннясвідчать про дотримання працівниками поліції в повному

- 6 -

обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вимог ст.266 КУпАП. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КупАП.

Посилання у скарзі на те, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки з огляду на відмову ОСОБА_1 пройти огляд на на стан сп`яніння на місці, йому мали видати направлення на огляд до лікаря-нарколога, яке у справі відсутнє, безпідставні.

Відповідно до п.3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУкраїни від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а згідно п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містить п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, наведені нормативні документи не передбачають видачу направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння особі, яка відмовилася від такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги факт невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейських положенням ст.266 КУпАП, не свідчать про незаконність постанови. Даний факт може свідчити лише про недотримання працівниками поліції положень ст.266 КупАП та розділу ХІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, проте ніяким чином не спростовує встановлений факт відмови апелянта від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, надані апелянтом докази та наведені аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при

- 7 -

розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановусудді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на ньогостягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко