Провадження № 3/537/245/2022
Справа № 537/6158/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2022 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Должаніци В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №014258, складеним поліцейським роти 2 взводу 2 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержантом поліції Стадником С.Ю., 20.11.2021 року о 01 год. 31 хв. в м. Кременчук Полтавської області, вул. Леонова, буд.2Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz Е240, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Від його представника адвоката Маслія В.М. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У п.2.5.Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я згідно п.12 розділу І Інструкції.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В розділі III Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Так, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.266КУпАП та Інструкції, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.

З поданого суду відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що 20.11.2021 року ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля Mercedes Benz Е240, д.н.з. НОМЕР_2 . До нього підійшов працівник поліції та повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху, а саме не подав світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч. ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та порушення ПДР. Поліцейські встановили особу ОСОБА_1 , зазначили, що він має значну кількість штрафів за порушення ПДР та у нього вилучалися наркотичні засоби. Поліцейський оглядає автомобіль ОСОБА_1 . Після цього працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На що ОСОБА_1 погодився. Після приїзду до наркодиспансеру, поліцейський склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Лікар встановив особу ОСОБА_1 та запропонував здати аналіз сечі. ОСОБА_1 та лікар направилися до вбиральні. ОСОБА_1 здав зразок біологічного матеріалу, якого виявилося недостатньо та повторно через деякий час здав на прохання лікаря. За результатами тестування, було встановлено відсутність наркотичної речовини у сечі ОСОБА_1 . Після цього лікар оглянув ОСОБА_1 з роздяганням та зазначив, що у ОСОБА_1 була виявлена кришка від пляшки невеличкого розміру, тому, можливо, аналіз сечі сфальсифікований. Поліцейські оглянули коридор приміщення медичного закладу, територію біля медичного закладу, однак ємкості не виявили. ОСОБА_1 заперечував, що сфальсифікував аналіз сечі. ОСОБА_1 вказував, що він постійно був під наглядом лікаря та працівників поліції, навіть в туалеті при справлянні природної потреби, а тому не мав можливості сфальсифікувати аналіз сечі чи викинути пляшку. Лікар та поліцейські запропонували ОСОБА_1 повторно здати біологічний матеріал, на що останній зазначив, що в цей момент фізіологічно не може здати сечу, бо вже двічі справив природні потреби в присутності лікаря. Тоді лікар склав висновок, в якому зазначив, що неможливо зробити висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, оскільки останній сфальсифікував (замінив) біологічний матеріал. При цьому ОСОБА_1 стверджував, що він не відмовляється від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції повезли ОСОБА_1 на місце зупинки транспортного засобу, де запросили свідків. Працівник поліції розповіла свідкам, що ОСОБА_1 ухиляється від огляду на стан наркотичного сп`яніння, підробив біологічний матеріалів для аналізу у лікаря-нарколога. На що свідки зазначили, що не були присутні під час даних подій. Незважаючи на це працівник поліції вмовила свідків підписати пояснення про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння. В цей же час ОСОБА_1 заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, заперечував підробку біологічного матеріалу, зазначав, що з ним постійно знаходилися або лікар або працівник поліції і він не міг це зробити. Після цього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Фактично ОСОБА_1 притягається до відповідальності за те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у закладі охорони здоров`я не здав повторно для аналізу зразки біологічного середовища в виді сечі.

З аналізу дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Один раз він здав аналіз сечі. За результатами тестування, було встановлено відсутність наркотичної речовини у сечі ОСОБА_1 . Лікар стверджував про фальсифікацію ОСОБА_1 біологічного середовища та запропонував йому здати цей аналіз повторно. Проте ОСОБА_1 стверджував, що результат тестування вже є і він фізіологічно не може надати біологічне середовище у виді сечі. З цих підстав працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за невиконання п.2.5 ПДР України.

Наданий суду відеозапис події не містить відомостей, що ОСОБА_1 було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності. Так, судом встановлено, що останній погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та здати відповідні аналізи, задля чого із співробітниками поліції проїхав до медичної установи, здав в присутності лікаря аналіз сечі, який було досліджено, проте не здав сечу для повторного аналізу, посилаючись на наявність результату тестування та на фізіологічну неможливість протягом короткого проміжку часу в третій раз справити природні потреби та здати аналіз сечі. Лікар не пропонував ОСОБА_1 здати інші аналізи задля перевірки факту перебування у стані наркотичного сп`яніння.

З огляду на наведене, суд вважає, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» не дотримано положень Інструкції, зокрема, пунктів 12, 13 Розділу ІІІ.

Згідно з вимогами ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В наданих до протоколу про адміністративне правопорушення поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначено лише, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Ці свідки не були присутні під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в наркодиспансері. Зазначені свідки були запрошені працівниками поліції після оформлення лікарем висновку про неможливість провести огляд ОСОБА_1 , не були присутні в наркодиспансері.

Аналіз фактичних обставин свідчить на недоведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, відповідно до указаного відеозапису ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я двічі здав біологічний матеріал в присутності лікаря, було проведено експрес-тест. ОСОБА_1 був постійно під наглядом лікаря або працівників поліції, також він ретельно оглянутий працівниками поліції, які не виявили у нього предметів для фальсифікації аалізу сечі. В третій раз ОСОБА_1 протягом короткого проміжку часу не здав сечу, посилаючись на відсутність фізіологічної потреби. Відсутність у відповідному закладі охорони здоров`я можливості відібрати певний біологічний матеріал не дає працівникам поліції підстав для складання протоколу про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, наведене дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, а незгода лікаря-нарколога щодо проведення огляду на стан сп`яніння шляхом відібрання у ОСОБА_1 біологічного матеріалу є незаконною і не породжує наслідків у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення у випадку відмови водія від проходження такого огляду.

В ст. 6 Конвенції встановлено загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Хоч і за національним законом особа притягається до адміністративної відповідальності, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації», "Швидка проти України" ).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Тому за наведеним критерієм суворості потенційного покарання, обвинувачення особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, може розглядатися як кримінальне обвинувачення в розумінні прецедентної практики ЄСПЛ.

Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 254 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Полтавського апеляційного суду у постанові від 26.10.2021 року у справі № 537/1414/21, провадження №33/814/556/21.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна