Справа № 161/7295/21 Провадження №33/802/20/22 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А,, з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та та його захисника Коробки М.А. іншого учасника пригоди ОСОБА_2 та її захисника Микулика В.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_3 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТзОВ «Агротехніка», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Також з ОСОБА_3 в дохід держави стягнуто 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Так, ОСОБА_3 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12.04.2021 року о 08.53 год., керуючи автомобілем «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився на світлофорі та в свою чергу останній по інерції зіткнувся з автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 12.1 ПДР України, тим самим вчинивши правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді від 29.06.2021 року ОСОБА_3 15 липня 2021 року подав апеляційну скаргу, свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки суду, викладені в рішенні суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. А саме, вказує, про те, що формулювання в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності, суперечить відеозапису, який був отриманий шляхом подачі адвокатського запиту до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, з якого вбачається, що саме водієм транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , не враховано дорожньої обстановки та безпечної швидкості руху, в наслідок чого здійснено зіткнення з автомобілем марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 вже тільки після цього він, керуючи свої транспортним засобом зіткнувся з автомобілем марки «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 . Попри ці обставини місцевий суд протокол про адміністративне правопорушення відносно нього на доопрацювання не повернув, а в задоволенні його письмового клопотання відмовив. При цьому, притягнувши його до адміністративної відповідальності, у своєму рішенні суд зазначив, що він першочергово здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився на світлофорі та в свою чергу останній по інерції зіткнувся з транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_3 , що не відповідає дійсним обставинам справи. Також, звертає увагу суду, на те, що його пояснення викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають дійсності. Крім цього, судом не було викликано в судове засідання потерпілої водія автомобіля «Audi A4» для встановлення всіх обставин справи, в тому числі тієї обставини, скільки було зіткнень з її автомобілем, оскільки з наявних в матеріалах справи письмових пояснення останньої не представляється за можливе це встановити.

Водночас, апелянт подав письмове клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних причин.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника Коробки М.А. які подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів підтримали та просили задовольнити, іншого учасника пригоди ОСОБА_2 та її захисника Микулика В.М., які апеляційну скаргу заперечили та просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, суддя приходить до наступного висновку.

Враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113407 від 12.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 ставиться у провину порушення п.п.2.3б, 12.1 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В пунктах 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

В ході розгляду справи ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується не визнав. При цьому пояснив, що винним у вчиненні даної ДТП є водій «Renault Megane Scenic», оскільки вона проявила неуважність та зіткнулась з автомобілем «Audi A4», а він по інерції в`їхав в її авто.

Проте такі його доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, стверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом по адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та іншими матеріалами справи, та відеозаписом ДТП з камер зовнішнього спостереження, з якого чітко вбачається, що 12 квітня 2021 року о 08 год. 48 хв. 27 с. автомобіль «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який зупинився на світлофорі та в свою чергу останній по інерції зіткнувся з автомобілем «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_4 .

Вказаний відеозапис, на ряду із іншими доказами в справі повністю доводить вину ОСОБА_3 у вчиненні ДТП та підтверджує, що саме дії останнього є у причинно наслідковому зв`язку із виникненням ДТП в даній ситуації.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Усі твердження апелянта не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Таким чином, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А відтак, апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протокол - ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 червня 2021 року, щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк