Справа № 462/4409/21
ПОСТАНОВА

04 січня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участі адвоката Яцишина А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 17.06.2021 р. о 01:11 год. у м. Львові на вул. Роксоляни, 19 керував автомобілем марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння /запах алкоголю з порожнини рота, порушення мова, поведінка, яка не відповідає обстановці/, від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Яцишин А.В. заперечив викладене у протоколі про адміністративне правопорушення та вказав що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи у присутності захисника адвоката Яцишина А.В.

Заслухавши пояснення адвоката Яцишина А.В., вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009560, записами нагрудного відеореєстратора поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими засвідчений факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Суд критично оцінює твердження адвоката Яцишина А.В., що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, так як останній не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 особисто вказав, що здійснював керування автомобілем, так як вказав, що призупинився для купівлі шаурми, після чого вирішив поспати в машині, а також вказав, що здійснив перепаркування автомобіля з пішохідного переходу.

У подальшому ОСОБА_1 відмовився від первісних пояснень та вказав, що не здійснював керування, а лише вирішив відпочити та тому спав у автомобілі, однак такі його пояснення суд не приймає до уваги, так як такі спрямовані на уникнення відповідальності.

Також, як вбачається із відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського, працівником патрульної поліції ОСОБА_1 роз`яснено його права, а також роз`яснено, що у випадку відмови від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, відносно нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та, у присутності свідків, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер» та у медичному закладі, нащо ОСОБА_1 відмовився.

Відтак, суд вважає, що пояснення захисника Яцишина А.В. спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і спростовуються дослідженими у суді доказами, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме відмові від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 гривень 20 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.