Дата документу Справа № 937/5350/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/5350/21 Головуючий в 1 інст. Дараган Л.В.
Провадження №33/807/78/22 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Ярошенка О.П., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 7 червня 2021 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 біля будинку № 1 по вул. Інтеркультурній в м. Мелітополі Запорізької області керував автомобілем «ВАЗ 2102», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що його транспортний засіб поліцейськими зупинено за те, що він не був пристебнутий паском безпеки, проте докази цього порушення відсутні, отже причина зупинки була безпричинна, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». На думку апелянта, всі подальші дії, після зупинки транспортного засобу, не супроводжувалися відеозаписом та будь-якою фіксацією, що призвело в подальшому до фальсифікації документів і спотворення обставин справи. Вказує, що проходження тесту на алкоголь за допомогою алкотестеру йому не пропонували, свідків запрошено не було запрошено, акти ніякі не складалися, натомість працівники поліції одразу запропонували йому проїхати до наркологічного відділення, на що він погодився. Судом було відхилено клопотання про виклик свідків, яких вказав в акті поліцейський, а свідчення патрульних поліцейських суддя використала як головний доказ проти нього, що на думку апелянта є недопустимим. Просить скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Ярошенка О.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161615 від 07.06.2021 року (а.с. 4) підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2021 року (а.с. 6), актом огляду на стан сп`яніння (а.с.5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 479 від 07.06.2021 року (а.с.7), довідкою відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП про відсутність повторності (а.с. 3) даними відео фіксації (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не запропоновано ОСОБА_1 пройти вказаний огляд на місці апеляційний суд зазначає наступне.

Так, допитаний в суді першої інстанції поліцейський ВРПП Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 показав, що водій 07 червня 2021 року, приблизно о 06 голині 00 хвилин, був зупинений автомобіль «ВАЗ 2102», державний номер НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки. Після зупинки було встановлено, що водій має явні ознаки алкогольного сп`яніння. Водію були роз`яснені його права і запропоновано продути алкотестер, але водій відмовився продувати пристрій і захотів поїхати в наркологію. Вони поїхали до медичного закладу, де лікар провів медичне освідування, яке підтвердило стан алкогольного сп`яніння. Після чого ним був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічні покази надав в суді першої інстанції і поліцейський ВРПП Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Шило А.С.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив згоду ОСОБА_1 на проходження медичного огляду у лікарні.

Викладені судом в оскаржуваній постанові покази свідків не оспорюються апелянтом та адвокатом.

Отже, на пропозицію працівників патрульної поліції ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, про що зазначили як свідки, так і сам ОСОБА_1 .

Підстави для сумнівів в об`єктивності пояснень вказаних свідків в частині, що мають значення в контексті обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення у апеляційного суду відсутні.

Отже, суд не вбачає підстав для висновку про порушення вимог ст. 266 КУпАП та визнання недійсним огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно тверджень апелянта про відсутність свідків при складанні протоколу, то апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП був складений поліцейським за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкгольного сп`яніння в приміщенні КНП «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР і положення ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять вимоги щодо обов`язкової присутності свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Не дають підстав для визнання недопустимими доказами і доводи апелянта щодо безпідставної зупинки його транспортного засобу, оскільки ці доводи не підтверджуються об`єктивними даними та не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того дані доводи не впливають на обставини, які є предметом розгляду даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі, що подальші дії поліцейських не супроводжено відеофіксацією не можуть прийматись до уваги, оскільки доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відсутність відеозапису після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не створює презумпції недостатності доказів, оскільки сам по собі відеозапис є лише одним із доказів, а оскільки суддею було досліджено цілу сукупність доказів, які були послідовними та узгоджувалися один з одним і підтверджували винуватість ОСОБА_1 , тому законно було прийнято рішення про винуватість ОСОБА_1 у допущеному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо залишення без задоволення клопотання про виклик свідків, то апеляційна інстанції зауважує, що вирішення клопотань відноситься до дискреційних повноважень суду та є правом суду, а не його обов`язком. З цього приводу суд апеляційної інстанції зауважує на відповідності досліджених доказів критерію достатності.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник