ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2022 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 25.11.2021 приблизно о 08.55 за адресою: м. Харків, пров. Амурський, 1/3 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «I-VAN» р.н. НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення в режимі автомобільного таксі за маршрутом №10е у кількості 39 пасажирів, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, що становить 22 місце, чим порушив пп.8 п. 2-2 ПКМУ №1236 від 09.12.2020 та п.3.8 розділу 1 Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що пасажирів було не більше 21 особи.

Захисник Шевцова Ю.В. просила провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність доказів вчинення правопорушення за переривання відеозапису боді-камери.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, доходжу наступного:

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положення ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, -

Так, п.п. 8 п.22 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» станом на 25.11.2021 забороняв здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Аналогічна заборона також визначалась п. 3.8 Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення цілком відповідає вищезазначеним пунктам ПКМУ та Протоколу засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської області №22 від 21.09.2021.

Як вбачається з реєстраційної картки транспортного засобу «I-VAN» р.н. НОМЕР_1 , він має 22 місце для сидіння з водієм. Водій ОСОБА_1 пояснив, що відносно нього вже складено чотири протоколи за ч.1 ст. 44-3 КУпАП (а.с.3).

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З відеозапису боді-камери вбачається, що на кінцевій зупинці з автобусу «I-VAN» р.н. НОМЕР_2 виходить значна кількість пасажирів, понад 22 особи (а.с.3).

Відповідно до підпункту 4 пункту 148 розділу ІV «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспортну» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (к редакції постанови КМ від 26.09.2007 № 1184) водій автобусу має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Отже, в умовах епідемічної небезпеки на території м. Харкова, будучи суб`єктом відповідальності за статтею 44-3 КУпАП, при заповнюваності автобусу пасажирами у кількості, яка перевищує кількості місць для сидіння, ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.

Також у протоколі зазначене неодноразове притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, що не заперечувалось особисто ОСОБА_1 (відеозапис, 8 год. 46 хв. 17 сек.).

З урахуванням викладеного, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, дослідженими в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 №491956 від 25.11.2021, реєстраційною карткою транспортного засобу, рапортом інспектора взводу 2 роти 6 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП від 25.11.2021, відеозаписом боді-камери на DVD-R диску.

Таким чином, вважаю в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Заперечення захисника спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також наявними у справі матеріалами, дослідженими в їх сукупності, які є належними, допустимими, достатніми та цілком узгодженими між собою.

Оцінка суспільством небезпеки діянь, передбачених диспозицією ч.1 ст.44-3 КУпАП, відображена у санкції зазначеної норми, якою визначений розмір штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваним мінімумів доходів громадян і н посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваним мінімумів доходів громадян.

З урахуванням суспільної небезпеки, правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП, не можна вважати малозначним.

При накладенні стягнення суд, враховуючи обставини справи, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 44-3, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: