ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/58/22 Справа № 711/4849/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/4849/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накледено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 25.07.2021 о 10-57 годині в м. Черкаси по вул. М. Залізняка, 10, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеофіксацію бодікамери № СА 00102, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що матеріали справи не містять жодного доказу про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено, а матеріали справи не містять спростувань того, що він, сидячи за кермом припаркованого автомобіля, вживав алкогольні напої саме після припинення керування автомобілем.

Він сидів за кермом припаркованого автомобіля, але не керував ним та не мав такого наміру. Зазначене підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 .

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 108222 від 25.07.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 25.07.2021 о 10-57 годині, в м. Черкаси , по вул. М. Залізняка, 10 , керував транспортним засобом Chevrolet Aveo SF69Y, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився під відеофіксацію бодікамери № СА00102, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- даними рапорту поліцейського Оксани Федосій, згідно якого під час несення служби в м. Черкаси 25.07.2021 о 10-57 годині, за адресою: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 10, виявлено транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушив п.п. 15.9. «г» ПДР України (здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу). Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінку, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водій від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, у зв`язку з чим на нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 3);

- даними відеозапису з боді-камер поліцейських на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 , з порушенням правил ПДР України, а саме менше ніж за 10 м до пішохідного переходу, в зв`яку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час спілкування водій ОСОБА_1 надав працівникам поліції пояснення, що він керував автомобілем, розвернувся та зупинився біля магазину, свою провину в порушенні місця зупинки визнав, тобто визнав і факт керування транспортним засобом. Під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився та почав заперечувати факт керування транспортним засобом, пояснюючи, що ним керував його брат. (а.с.5)

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом є необгрунтованим, та спростовується даними відеозапису з боді-камери поліцейського, згідно якого ОСОБА_1 , перебуваючи на водійському сидінні автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 , пояснював працівникам поліції, що керував транспортним засобом, а саме: розвернувся та зупинився біля магазину, зазначивши, що стоїть близько двох хвилин і має від`їжджати. Тобто ОСОБА_1 фактично визнав, що він є водієм даного транспортного засобу та керував ним. Заперечувати факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 став після того, як працівник поліції в ході спілкування з ним виявив ознаки алкогольного сп`яніння та повідомив його про це. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, однак він відмовився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_4 , а не він, є безпідставними та такими, що суперечать матеріалам справи, поясненням ОСОБА_1 , та відеозапису з боді-камери поліцейських.

Так в поясненнях від 25.07.2021, написаних власноручно ОСОБА_1 , останній зазначав, що автомобілем керував його брат, який затефонував йому та повідомив, що залишив автомобіль на зупинці біля магазину по вул. Громова, після чого він прийшов до автомобіля. Зазначені поснення також зафіксовані на відеозаписі з боді-камер поліцейських. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 постійно наголошував на тому, що автомобілем керував саме його брат, якому він телефонував. Тобто при первинному спілкуванні з працівниками поліції та написанні пояснень ОСОБА_1 не повідомляв про те, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_5 як про це він стверджував в суді першої та апеляційної інстанції.

Ввважаю, що заперечення факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суперечливі його твердження про те, що брат, а в суді ОСОБА_6 керувати його автомобілем, свідчать про усвідомлення ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки та про намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка