ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2315/21 Головуючий суддя І інстанції Горбунова Я.М.
Апеляційне провадження № 33/818/326/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Сагайдака Е.С. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 26.01.2021 р. о 23 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом марки «SUZUKI GRAND VITARA», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дружби Народів, 202/7 у м. Харкові, перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «ALCOTEST DRAGER 6820» в присутності двох свідків, результат позитивний 1,09 % проміле.

В своїй апеляційній скарзі захисник Сагайдака Е.С.. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль під керування ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №516792 складено 26.01.2020 року, а тому на час судового розгляду справи в суді першої інстанції минули строки, передбачені ст.38 КУпАП, у проколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний, на який було зафіксовано працівниками поліції відеозапис події, який міститься в матеріалах справи. Захисник також зазначає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, а також посадові особи не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист та справедливий суд, оскільки останній та його захисник належним чином не були повідомлені про дату і час судового розгляду. Захисник в своїй апеляційній скарзі також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №516792 є неналежним доказом.

Захисник Сагайдак Е.С. , який є автором апеляційної скарги, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням, яку він особисто отримав 23.12.2021 року (а.с.87). Крім того, захисник був присутнім в приміщенні Харківського апеляційного суду до початку апеляційного розгляду у цій справі, але не дочекався початку перегляду оскаржуваного рішення, не повідомив суду про причини неможливості приймати участь під час апеляційного розгляду та в судове засідання не з`явився.

Безпосередньо до початку апеляційного розгляду, а саме 16.02.2022 року о 10 год. 26 хв., до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з тим, що останній перебуває за межами м.Харкова, але при цьому будь-яких документів про поважність своєї неявки в судове засідання в суд апеляційної інстанції до своєї заяви не надав.

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, належить врахувати, що саме захисник Сагайдак Е.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2021 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно відомостей матеріалів цієї справи, ОСОБА_1 та захисник Сагайдак Е.С. неодноразово просили відкласти апеляційний розгляд (а.с.70, 71, 74-75). Крім того, останній, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду, будь-яких документів, підтверджуючих поважність своєї неявки в суд апеляційної інстанції, до суду не надав.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Також належить зазначити, що захисник Сагайдак Е.С., будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду, не надав до суду апеляційної інстанції клопотань про відкладення судового розгляду.

Крім того, судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику свідка ОСОБА_2 та інспектора Король О.Ю. (а.с. 83, 84, 85, 91-93), але останні в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим суд, з урахуванням доводів, які містяться в поданій апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи, вирішив провадити апеляційний розгляд без їх участі та без участі захисника Сагайдак Е.С. і ОСОБА_1 , які без поважних причин не прибули в судове засідання та будь-яких поважний клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення апеляційного перегляду за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника в межах доводів і вимоги поданої апеляційної скарги та відомостей наявних у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги захисника Сагайдак Е.С. без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516792 від 26.01.2021 року, в якому встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України (а.с.1); письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7, 8); роздруківці результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» (1,09%) (а.с.3); акті огляду на стан сп`яніння, який ОСОБА_1 підписав в графі «З результатми згоден» (а.с. 2); направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 6), а також на відеозаписі нагрудної камери працівника поліції (а.с.4).

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №025542 від 27.01.2021 року, ОСОБА_1 26.01.2021 р. о 23 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом марки «SUZUKI GRAND VITARA», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дружби Народів, 202/7 у м. Харкові, перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «ALCOTEST DRAGER 6820» в присутності двох свідків, результат позитивний 1,09 % проміле. ОСОБА_1 зауважив в протоколі в графі пояснення, що не вживав алкогольних напоїв (арк.1).

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення свідок ОСОБА_3 підтвердив обставини, які зазначені в його письмових пояснення від 26.01.2021 року та також вказав, що будь-якого впливу з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516792 від 26.01.2021 року на нього або на ОСОБА_1 не було.

З відомостей, які зазначені в роздруківці результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», вбачається, що проба огляду ОСОБА_1 позитивна та дорівнює 1,09% (а.с.3).

Що стосується доводів захисника Сагайдак Е.С., зазначених в поданій апеляційній скарзі, з приводу допущених працівників поліції порушень вимог Інструкції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» ОСОБА_1 клопотань про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявлял, огляд проводився за добровільною згодою останнього та в присутності двох свідків, за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучений до матеріалів справи (а.с.4), а також з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516792 від 26.01.2021 року (а.с.1), ОСОБА_1 не заявляв будь-яких клопотань про проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також необґрунтованими є доводи апелянта про недійсність результатів огляду із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» .

Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатора "Drager Alcotest 6810" передбачено перевірку калібровки кожні 12 місяців.

Оскільки останнє калібрування спеціального технічного засобу, з використанням якого 09.10.2020 року проводився огляд ОСОБА_1 , було проведено 26.01.2021 року (а.с.3), що підтверджується даними з його роздрукованого показника, підстави ставити під сумнів і вважати результати огляду недійсними відсутні.

Таким чином, працівником поліцї під час збирання доказів у справі про адміністративне правопорушення була застосована належна процедура з дозволеним спеціальним технічним засобом, висновок якого є належним та допустимим доказом.

Доводи захисника про те, що датою вчинення правопорушення є 26.01.2020 року є безпідставними, оскільки повністю спростовуються відомостями, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №516792 від 26.01.2021 року (а.с.1); письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.01.2021 року (а.с. 7, 8); роздруківці результатів тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» від 26.01.2021 року (а.с.3); акті огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння від 26.01.2021 року (а.с. 2); направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.01.2021 року (а.с. 6), а також на відеозаписі з нагрудної поліцейського, що долучений до матеріалів справи, (а.с.4, відеозапис DSJX301979_001979, починаючи з 23 год. 34 хв.).

Згідно відомостей акту огляду на стан сп`яніння, огляд проведений у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, огляд проведений за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6810 АRMF-0665. Результат огляду на стан сп`яніння: позитивна - 1,09 %. ОСОБА_1 з результатами згоден, про що свідчить її власноручний підпис у відповідній графі. Огляд проведено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що також підтверджується їхніми підписами у відповідній графі (а.с.2).

Вищезазначені обставини також свідчать про безпідставність доводів захисника про вимогу ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо оскарження ОСОБА_1 або його захисником дій працівників поліції.

Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 чи захисником Сагайдак Е.С. не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції, оскільки суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №516792 від 26.01.2021 року, роздруківці результатів тесту газоаналізатора Drager Alcotest 6810 АRMF-0665 та акті огляду на стан сп`яніннявід 26.01.2021 року.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено відповідно до процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП.

Окрім цього, зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в присутності цих свідків ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу - газоаналізатора Drager Alcotest, за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю складає 1,09 %.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, на який зафіксовано відеозапис подій від 26.01.2021 року, не спростовують висновків суду першої інстанції, зазначених в оскаржуваній постанові на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП

На підставі наведеного апеляційний суд вважає, що досліджені апеляційним судом докази в повному обсязі підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а доводи, що наведені в апеляційній скарзі, не спростовують відомостей, зафіксованих працівником поліції у протоколі.

Відповідно дост. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс протии Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець протиУкраїни» від 14.02.2008, «Берктай протии Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте протии Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов протии Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Решта апеляційних доводів не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що не спростовано апелянтом під час апеляційного розгляду.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Сагайдака Е.С. залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков