Справа № 183/8967/21
№ 3/183/364/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06 грудня 2021 року об 11.10 годині по вул. Перемоги, 17 с. Затишшя Харківського району Харківської області ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAF FT95XF480», н/з НОМЕР_2 , з напівпричепом н/з НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що напередодні зазначеного в протоколі дня пізно ввечері у нього була відгрузка товару, після чого він заночував на стоянці. Наступного дня він зібрався їхати додому, та проїхавши приблизно 20 метрів, був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з тим, що поліцейські були не на патрульному автомобілі, а на поліцейському, у нього виникли певні підозри у їх правомірних діях. На його запитання поліцейські не повідомили йому причину зупинки, а натомість запідозрили, що у нього є запах алкоголю. Він розгубився, оскільки вперше за 12 років водійського стажу опинився в подібній ситуації, а поліцейські почали складати відносно нього протокол. Трохи згодом, коли він прийшов до тями після цієї події, відразу поїхав до обласного УПП в Харківській області для того, щоб його освідчили на стан алкогольного сп`яніння, однак йому відмовили, у зв`язку з чим він поїхав до обласної лікарні та здав аналізи, про що отримав відповідний висновок.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд вважає його вину у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановленою на підставі наступних доказів, досліджених судом:

- протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся в меднаркоцентр ОНД для встановлення стану сп`яніння;

- письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.12.2021 року про те, що 06.12.2021 року працівниками поліції вони були залучені в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. Так, у їх присутності водій автомобіля «DAF», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відмовився продувати алкотестер «Драгер», а також відмовився від проходження медичного огляду в меднаркоцентрі, та відмовився від надання пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, водію були роз`яснені його права та обов`язки;

- відтвореного судом відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксовано, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а також відмова від надання пояснень по суті правопорушення, та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, а також роз`яснення поліцейським останньому наслідків за вказану відмову.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження того, що вказані вимоги ОСОБА_1 , як водієм були порушені, останній на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час судового розгляду судом також було досліджено наданий ОСОБА_1 висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 1284-2021 від 10.12.2021 року КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, відповідно до якого обстеження ОСОБА_1 було почато 06.12.2021 року о 15.35 годині та закінчено 10.12.2021 року. За вказаним висновком, при судово-медичному дослідженні сечі ОСОБА_1 метилового, ізопрілового, н-пропілового, ізобутилового, н-бутилового, ізоамілового спиртів не виявлено.

Надаючи правову оцінку вказаному висновку, суд не може визнати його як належний і допустимий доказ, оскільки, як самостійне проведення огляду ОСОБА_1 , так і самий висновок не відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд звертає увагу також на те, що забір матеріалу для аналізу відібрано о 15.35 годині 06.12.2021 року, в той час як ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені об 11.10 годині 06.12.2021 року.

Крім того, як зазначалося вище, ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він розгубився, у зв`язку з чим і не пройшов відразу огляд на стан сп`яніння, а також, що поліцейські без законних на те підстав зупинили транспортний засіб, не можуть свідчити про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Вказані вище твердження ОСОБА_1 не спростовують факту порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, та не можуть свідчити про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 гривні 20 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий