ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3422/21

25 січня 2022 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працює помічником вихователя ДНЗ №2 в м.Костопіль, паспорт НОМЕР_1 виданий 18.02.2016 Рівненським МВ УМВС, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СЮП ВП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ВАВ №396771 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 03.12.2021, о 12:50 год встановлено, що громадянка ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2012 року народження, адже дочка ображає систематично однокласницю ОСОБА_3 , перебуваючи в навчальному закладі в АДРЕСА_2 . Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення заперечила та пояснила, що вона є доброю та люблячою матір`ю та належним чином разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 виконують свої батьківські обов`язки по вихованню своїх двох малолітніх дітей .

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_5 , письмові пояснення ОСОБА_5 у яких останній вказав, що його дочку ОСОБА_3 , 2011 року народження, постійно ображає та вчиняє щодо останньої булінг малолітня ОСОБА_6 .

Разом з тим, ОСОБА_1 надано суду копію постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 30.12.2021 у справі №564/3425/21 з якої вбачається, що по факту вчинення булінгу відносно малолітньої ОСОБА_2 малолітньою ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності одного з батьків ОСОБА_7 . При цьому, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, факт булінгу не заперечувався та підтверджено наявність конфлікту між дітьми.

Будь-яких інших доказів на підтвердження невиконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої ОСОБА_2 , 2012 ороку народження, матеріали справи не містять і судом таких доказів не здобуто.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відтак, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.36, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення №564/3422/21 відносно ОСОБА_1 за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч