ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши заяву судді Апаллонової Ю.В. про самовідвід, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

06 січня 2022 року суддею Апаллонової Ю.В. заявлено самовідвід у даній справі.

В обґрунтування заяви про самовідвід суддя Апаллонова Ю.В. зазначає про те, що постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.11.2021 року під головуванням судді Апаллонової Ю.В. після дослідження усіх зібраних у справі доказів, у тому числі допиту свідків, дослідження письмових доказів, заслуховування пояснень особи, відносно якої складено протокол, закрито справу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.284 КУпАП, отже судом ухвалено остаточне судове рішення за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке передбачено ст.284 КУпАП.

Постановою судді Запорізького апеляційного суду від 10.12.2021 року постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя під головуванням судді Апаллонової Ю.В. від 11.11.2021, якою закрито справу про адміністративне правопорушення, згідно з резолютивною частиною постанови скасовано, матеріали справи направлені до суду першої інстанції для розгляду по суті. Разом із тим, у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції від 10.12.2021 року зазначено «..оскільки фактично справа по суті судом першої інстанції не розглянута, скасовуючи оскаржувану постанову, апеляційний суд вважає за необхідне призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції. При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій постанові, повно і всебічно дослідити обставини справи, в т.ч. перевірити інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення».

Зазначає про те, що у справі є обґрунтовані причини побоюватися, що суддя не є небезстороннім за об`єктивним критерієм, оскільки суддею Апаллоновою Ю.В, яка приймала участі у розгляді даної справи, вже було досліджено усі зібрані докази у справі, у тому письмові та відеодокази, як і заслухано пояснення свідків, особи, відносно якої складено протокол та за наслідком оцінки вказаних доказів вже висловлена позиція щодо необхідності закриття справи про адміністративне правопорушення, з яким не погодився суд апеляційної інстанції.

Також посилається на те, що у судді мається заздалегідь сформований погляд на вказану справу про адміністративне правопорушення та раніше приймалося судове рішення, яким закінчується судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому, з метою запобігання можливих звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та упередженості, вважає доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та учасників справи заявити собі самовідвід.

Дослідивши заяву про самовідвід судді та додані до заяви документи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

За вимогами ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому вважаю, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини деякі адміністративні справи за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України").

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Так, постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. від 11.11.2021 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, було закрито у зв`язку з переданням матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП до органу досудового розслідування Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Головного управління поліції в Запорізькій області.

Постановою судді Запорізького апеляційного суду від 10.12.2021 року постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя під головуванням судді Апаллонової Ю.В. від 11.11.2021 скасовано, матеріали справи направлені до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст.274 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки постанова судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. від 11.11.2021 року, якою було передано матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, до органу досудового розслідування Відділу поліції №1 Запорізького районного управління Головного управління поліції в Запорізькій області, не зважаючи на те, що вона була скасована суддею суду апеляційної інстанції, не є остаточною постановою якою закінчено розгляд справи, оскільки, після проведення перевірки орган досудового розслідування не позбавлений можливості повернути матеріали адміністративної справи для продовження розгляду, та суддею не було встановлено наявність або відсутність складу правопорушення, та чи винна особа в його вчиненні, суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заяви про самовідвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності із заявою про відвід судді не звертався.

Дослідивши доводи заяви про самовідвід у справі, суддя приходить до висновку, що під час розгляду заяви про самовідвід не встановлено підстав, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості судді Апаллонової Ю.В.

Слід також звернути увагу, що суддя розглядає заяву про самовідвід судді на підставі тих доводів, які викладені в самій заяві. Суддя Апаллонова Ю.В. не заявляла, що має особисте упереджене ставлення у даній справі. Суддя дійшов висновку, що обставини, які викладені в її заяві про самовідвід не свідчать про упередженість судді Апаллонової Ю.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, якщо ОСОБА_1 , вважає, що суддя Апаллонова Ю.В. має упереджене ставлення у справі про адміністративне правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, то він не позбавлений права заявити в свою чергу відвід судді Апаллоновій Ю.В. саме з цієї підстави.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя не знайшов підстав для самовідводу судді Апаллонової Ю.В. по справі про адміністративне правопорушення № 335/11848/21 відносно ОСОБА_1 , а тому заява про самовідвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.75, 76, КПК України, ст.ст. 245, 248, 283, КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про самовідвід судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонової Ю.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП (Справа 335/11848/21, Провадження 3/335/2904/2021).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко