КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 371/1260/21
провадження № 33/824/1115/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

08.02.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на ті підстави, що газоаналізатор "Drager «Alcotest 6810» не внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, у зв`язку з чим проведений працівниками поліції огляд є недійсним. Документів на вказаний газоаналізатор надано не було.

Також було порушено порядок огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відомості про свідків відсутні.

Крім цього, його не було відсторонено від керування транспортним засобом , що в своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Розгляд справ за його відсутності без належного повідомлення про розгляд справи свідчить про порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП.

У зв`язку з тим, що про судовий розгляд справи його не було повідомлено належним чином, про оскаржувану постанову він дізнався 2 лютого 2022 року, просить поновити строк на оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була винесена судом 18 січня 2022 року, а тому останнім днем строку для подання апеляційної скарги було 27 січня 2022 року.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника. У матеріалах справи міститься телефонограма від 12 січня 2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, призначений на 18 січня 2022 року.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Надіслання телефонограми не можна вважати належним повідомленням про розгляд справи, оскільки іншого повідомлення, ніж повістка, КУпАП не передбачає.

Отже, матеріали справи не містять відомостей про отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки про виклик у судове засідання до суду першої інстанції.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 02.02.2022 (а.с.23).

За таких обставин клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пропущеного з поважних причин строку, підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №183070, 20.12.2021 о 16 год. 40 хв., на автошляху Р 09, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна мова). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager 6810 та фіксацією на бодікамеру, результат огляду 1,32 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які узгоджуються з сукупністю досліджених судом доказами.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.12.2021, 19 грудня 2021 року він вживав алкогольні напої, оскільки було свято. В подальшому 20.12.2021 близько 11 год. ранку він випив пів літра пива та протягом дня займався домашніми справами. Близько 16.30 год. він рухався на своєму автомобілі FORD Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції через неосвітлений номерний знак на його авто. Під час спілкування поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, на що він погодився та прилад показав позитивний результат 1,32. Свою провину визнає та щиро розкаюється (а.с. 6).

Відповідно до роздруківки з приладу "Drager «Alcotest 6810», результат тесту на стан сп`яніння - 1,32 ‰ (проміле) (а.с. 4).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з його результатами ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.5).

Відповідно до п.1-6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо недійсності проведеного працівниками поліції огляду на стан сп`яніння газоаналізатором «Drager Alcotest 6810» є необґрунтованими.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Як вбачається з роздруківки приладу «Drager», Alcotest - 6810, номер приладу ARАМ -3574, тест № 996, останнє калібрування приладу відбулося 21.07.2021, а проходження огляду на стан сп`яніння проводилося 20.12.2021, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcotest - 6810».

Таким чином, огляд ОСОБА_1 проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд, отже, результат тесту приладу «Drager Alcotest» є допустимим доказом у справі.

Матеріали справи не містять доказів того, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вимагав надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, заперечував щодо результатів огляду, або наполягав на забезпеченні достовірності результатів шляхом його огляду в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пояснень, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 визнав свою вину.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності свідків під час проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що участь свідків під час огляду на стан сп`яніння є обов`язковою виключно у разі неможливості фіксування зазначеного процесу на відео.

Твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення його від керування автомобілем, що на його думку свідчить про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої ст.266 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відсутність в матеріалах справи даних про те, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом само по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було та не може бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції доказів про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миронівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк