Номер провадження3/754/32/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 січня 2022 року місто Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Татаурова І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

у с т а н о в и в:

до Деснянського районного суду м. Києва 18.11.2021 надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №208549 від 12.09.2021 «12.09.2021 року о 16 год. 30 хв. в м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 3 водій керував т.з. мопед Хонда, без д.н.з. з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку на камеру».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані, як порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча своєчасно був сповіщений про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Практикою Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, судом, під час розгляду справи, встановлено наступне.

1. Порушення «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (далі Інструкція), де зазначено, що включення?портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. Відсутність відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відеозйомка не проводилась, відеозапис події відстній, що є порушенням п. 5 розділу II Інструкції, тобто працівниками поліції відеофіксація обставин вчинення, виявлення адміністративного правопорушення не проводилась, що призвело до відсутності доказу зупинку працівниками поліції ОСОБА_1 та причини його зупинки, проведення огляду щодо встановлення ознак на стан сп`яніння.

Встановлені порушення вказують на те, що матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ, а саме відеозапис події.

2. Пояснення свідків.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відсутні свідки даної події та їх письмові пояснення.

У зв`язку з чим, суд позбавлений можливості, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи.

Конституцією України передбачено, що однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи (ст.129 ч.3 п.4).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, на підтвердження винуватості вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №208549 від 12.09.2021 (а.с. 2), який лише фіксує правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, оцінив наявні в справі докази, у відповідності до норм ст. 250 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме: відмови його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За викладених обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 256, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п.1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 291 КУпАП.

Суддя: І.М. Татаурова