Справа № 278/1380/21
Номер провадження 3/278/989/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Мокрецький В.І., за участю адвоката Забродської Н.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сонячне, жителя АДРЕСА_1 , працюючого теслею в ПП «Аксіон»

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу, 10 травня 2021 року о 17 годині 50 хвилин по вул. Арзамакіна в с. Кам`янка Житомирського району ОСОБА_1 керував мотоблоком «МТЗ 09» з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя, тремтінням пальців рук та, у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що мотоблоком не керував, а сам він очікував на батька поблизу його домоволодіння. Разом з тим, коли до нього підійшли працівники поліції транспортний засіб не рухався, проте його двигун було приведено у дію у зв`язку із поломкою, яка б ускладнила його ремонт у разі припинення дії двигуна до усунення несправності. Рухатись мети та змоги на зазначеному транспортному засобі не мав, просив працівників поліції відпустити його, оскільки перебував у шоковому стані і вперше стикався з працівниками поліції у такій ситуації, після оформлення адміністративних матеріалів хотів пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі самостійно, на що йому було відмовлено медичними працівниками, з огляду на відсутність при собі дійсного документу, який посвідчує особу.

Адвокат Забродська Н.Л. клопотала про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на відсутність відеозапису руху мотоблоку; а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не повідомлено працівниками поліції про відповідальність за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а адміністративні матеріали оголошуються поліцейським, як такі, які складені за керування у стані алкогольного сп`яніння, а не відмову від проходження огляду на такий стан. Зауважувала та тому, що мотоблок не є транспортним засобом у розумінні приписів Правил дорожнього руху та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , яка працює у КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради, у судовому засіданні не заперечувала факт того, що можливо ОСОБА_1 і звертався 10.05.2021 до медичної установи для проходження огляду. Пояснила, що огляд громадян на стан сп`яніння за їх заявою здійснюється при наявності у них будь-якого документу, який дозволяє встановити особу, крім випадків, коли особу доставляють працівники поліції для освідування і встановлення особи може проводитись без документів, а дані про цю особу можуть бути записані з її слів.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення з огляду на таке.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксованому відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest», так і у найближчому медичному закладі, при цьому ним не заперечується факт керування мотоблоком, жодних заперечень щодо правомірності складеного протоколу про адміністративне правопорушення не висувається, навпаки продемонстровано бажання продовжити рухатись ним.

Це підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, де відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено особистим підписом останнього, жодних заперечень щодо змісту акту ним не зазначено, навпаки, у поясненнях до протоколу ОСОБА_1 фактично визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, доводи адвоката Забродської Н.Л. щодо неправильності поставленого у провину адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки фабула протоколу щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку повністю відповідає змісту правопорушення, поставленому у провину останньому.

Суд вважає недоречними посилання сторони захисту на те, що у протоколі зазначено, що до нього додається відео з боді камери, проте такого спеціального засобу у переліку таких, які використовуються працівниками органів Національної поліції України при здійсненні службових повноважень немає, оскільки автор протоколу завідомо мав на увазі нагрудну камеру поліцейського, а саме формулювання назви пристрою є нічим іншим, як похідне від англійського «body», що у зазначеному контексті можна перекласти як нагрудна, натільна тощо.

Суд відзначає, що зазначений відеозапис повністю спростовує пояснення ОСОБА_1 , оскільки не містить заперечень останнього щодо самого факту керування мотоблоком «МТЗ 09» та не містить посилань на його технічну несправність, яка перешкоджала або ж унеможливлювала його подальший рух.

Також, суд відкидає посилання сторони захисту на постанову Верховного Суду у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019, оскільки саме на нагрудну камеру поліцейського фіксувалась відмова ОСОБА_1 , яка за версією працівників поліції інтерпретувалась, як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, суд вважає недоцільними і посилання адвоката на постанову Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018, з огляду на те, що предметом спору у даній адміністративній справі був не протокол, а постанова про адміністративне правопорушення, де працівник поліції не відобразив технічний засіб, яким здійснено відеофіскацію правопорушення, що безумовно є значно відмінним від обставин даної справи.

Проте, суд погоджується з доводи адвоката Забродської Н.Л., у частині того, що керування мотоблоком у даному випадку неможливо інтерпретувати, як керування транспортним засобом з наступних підстав.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на такий стан.

Отже, обов`язковою ознакою даного правопорушення є саме керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Наказом Держстандарту України №31 від 25 січня 1995 року «Засоби транспортні дорожні» затверджено перелік транспортних засобів, у якому мотоблок, як транспортний засіб не зазначений.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування, які вже у свою чергу поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, під поняттям «транспортний засіб», яке, зокрема, визначене у примітці до ст. 286 КК України, ч.6 ст.121 КУпАП та п. 1.10 ПДР і про яке йдеться у ст.ст. 286, 287, 289, 290 КК України, ст.ст. 121,122,122-1, 122-2, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт. Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим об`ємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, а відтак мотоблок марки "МТЗ 09" до визначення транспортного засобу не належить та державній реєстрації не підлягає.

Згідно з Постановою №217 Кабінету міністрів України від 30 листопада 2014 року "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста", мінімальної машиною, для водіння якої потрібні права категорії А1, є трактор потужністю до 73,5 Вт. Правила дорожнього руху також не містять поняття мотоблок.

Таким чином, мотоблок сам по собі або з причепом, не є транспортним засобом, а отже не підлягає реєстрації і технічному огляду.

Мотоблок - універсальний мобільний енергетичний засіб на базі одновісного шасі, та є різновидом малогабаритного трактора.

Сам по собі встановлений на мотоблоці механічний або електричний двигун не переводить його в категорію механічних транспортних засобів.

Мотоблок «МТЗ 09» є засобом механізованої обробки ґрунту і реєстрації не підлягає, а також повинен мати цілий ряд елементів необхідних транспортному засобу: стоп-сигнали, сигнали повороту, дзеркала заднього виду, номерні знаки, а сама ж наявність закріпленого до мотоблоку напівпричепа, на транспортний засіб його не перетворює.

В порушення зазначених вимог, в протоколі не зазначено, який робочий об`єм двигуна мотоблока «МТЗ 09» та всі його технічні характеристики, що позбавляє можливості встановити чи є вказаний мотоблок транспортним засобом в розумінні ст.130 КУпАП.

Не міститься такої інформації і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, доданих до протоколу.

Одночасно з цим, будучи безстороннім, суд не може самостійно збирати докази, а така функція відповідно до приписів ст. 251 КУпАП покладається саме на органи та осіб, яких уповноважено на складання адміністративних матеріалів.

Відтак, з наданих суду матеріалів не віднайдено переконливих відомостей, які дозволяють класифікувати мотоблок «МТЗ 09» як транспортним засобом, за керування котрим в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, може наступати адміністративна відповідальність.

Суд зауважує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано переконливих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а сам протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, не містить всіх необхідних відомостей для вирішення справи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до міжнародного принципу права «in dubio pro reo» (сумнів на користь обвинуваченого), який знайшов своє нормативне відображення у імперативних приписах ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Крім того, відповідно до Віденської Конвенції «Про дорожній рух» транспортний засіб з об`ємом двигуна до 50 см куб не вважається механічним транспортним засобом і його не можна прирівнювати до мотоцикла. Правила дорожнього руху України також визначають мопеди як немеханічний транспортний засіб, а як двоколісний транспортний засіб. Тому вимоги до водіїв механічних транспортних засобів визначені розділом 2 Правил дорожнього руху України не поширюються на водіїв немеханічних транспортних засобів.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору їх достатності та взаємоузгодженості, дійшов до переконливого висновку про недоведеність, що у діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд відповідно вважає за необхідне провадження у справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: