Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/31/22
Провадження № 3/321/39/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 року смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Олійник М.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Василівського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , запис №594 документ ID-картка № НОМЕР_2 виданий 26.03.2019 року органом 2332, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 183-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №1/2022 про адміністративне правопорушення від 06.01.2022 року, ОСОБА_1 ухиляється від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, а саме не виходив на роботу з 01 грудня 2021 року на підприємство для відбування запланованих робіт, чим допустив більше двох порушень трудової дисципліни у виді прогулів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Диспозиція статті 183-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Аналізуючи зміст ст. 183-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю умислу особи, яка свідомо ухиляється від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Механізм складання протоколів про адміністративні правопорушення посадовими особами уповноважених органів з питань пробації відносно осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-2 КУпАП, надсилання до районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів протоколів та інших матеріалів про адміністративні правопорушення встановлюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами уповноважених органів з питань пробації, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 17серпня 2018 року № 2702/5 (далі - Інструкція № 2702/5).

Згідно п.1 розділу ІІ Інструкції № 2702/5, уповноважена посадова особа складає Протокол не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. Протокол складається уповноваженою посадовою особою на підставі документів, пояснень та інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

06 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 складений протоколом №1/2022 про адміністративне правопорушення за ст.183-2 КУпАП за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, при цьому в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що « ОСОБА_1 ухиляється від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, а саме не виходив на роботу з 01 грудня 2021 року».

За змістом п. 2 розділу ІІ Інструкції № 2702/5, протокол складається з дотриманням вимог щодо форми та змісту, встановлених ст. 256 КУпАП. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються: у графі "місце, час вчинення і суть правопорушення" - повні відомості про місце, час вчинення та суть протиправних дій, вчинених особою, які повинні відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ст. 183-2 КУпАП, та обов`язкове посилання на нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Всупереч ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , без конкретизації особи зазначено лише про те, що «ухиляється від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, а саме не виходив на роботу з 01 грудня 2021 року на підприємство для відбування запланованих робіт, чим допустив більше двох порушень трудової дисципліни у виді прогулів» та відповідно до якої постанови суду у такої особи виник обов`язок щодо відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт.

В свою чергу, суд розглядає справу виключно у межах протоколу про адміністративне правопорушення та не наділений правом виходити за межі такого протоколу.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи додані до протоколу докази, суд звертає увагу на таке:

Так, 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 надав пояснення щодо отримання ним направлення для відбування суспільно-корисних робіт.

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 надав пояснення щодо причин не виходу на роботу 8,9, 12-19, 22 та 24 листопада 2021 року.

Згідно з довідкою №37/10 КЗ «Високівський заклад дошкільної освіти «Оленка» ясла - садок загального розвитку» Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 17 листопада 2021 року, на виконання розпорядження Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 29.10.2021 року №103 «Про відбування адміністративного стягнення» правопорушник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, був направлений відбувати покарання у виді 120 годин суспільно-корисних робіт до КЗ «Високівський заклад дошкільної освіти «Оленка» ясла - садок загального розвитку» Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. ОСОБА_1 до роботи приступив 01 листопада 2021 року, працював за графіком, останній день роботи 11.11.2021 року. За даний період відпрацював 26 годин. З 12.11.2021 року по теперішній час на відбування покарання не з`явився.

Згідно з табелем виходу на роботу особи, щодо якої застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт за листопад 2021 року, ОСОБА_1 фактично відпрацював 26 годин.

Вказані письмові пояснення ОСОБА_1 , довідка №37/10 від 17 листопада 2021 року і табель виходу на роботу за листопад 2021 року не беруться судом до уваги, оскільки стосуються попереднього періоду - листопада 2021 року, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений період - з 1 грудня 2021 року.

При цьому, до матеріалу адміністративної справи додано довідку КНП «Михайлівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини №5» про перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 01.12.2021 року по 10.12.2021 року.

Згідно довідки КНП «Михайлівська БЛ» Михайлівської селищної ради Запорізької області виданої 15 грудня 2021 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному (об`єднаному) відділенні.

6 січня 2022 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо неможливості виконання ним суспільно-корисних робіт у зв`язку з болями у спині.

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку про неможливість їх врахування в якості доказів наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , оскільки він дійсно з поважної причини не відпрацьовував з 1 по 10 грудня 2021 року через перебування на стаціонарному лікуванні. Натомість період порушення в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизований.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку, до протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-2 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 183-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник