№3/263/552/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

В провадження судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області Томіліна О.М. надійшли адміністративний протокол серії ААБ № 280681, складений 26.10.2021 стосовно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та адміністративний протокол серії ААБ №281081, складений 26.10.2021 також про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП.

13.01.2021 ОСОБА_1 подав письмову заяву про відвід судді, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Рада суддів України пунктом 4 рішенням № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід (відвід) судді. Проте, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

З метою дотримання вимог закону, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вимог ч. 3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою реалізації гарантованих чинним законодавством прав особи, вважаю, що у даному випадку необхідно застосовувати за аналогією чинні вищенаведені процесуальні норми, що регламентують подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві, зокрема норми ст.81 КПК України, за змістом частини 1 якої у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 2, 7, 246 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про відвід судді Томіліна О.М. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до канцелярії Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області для здійснення реєстрації заяви про відвід та автоматизованого розподілу між суддями у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя О.М.Томілін