Провадження № 33/824/28/2022 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шестакової Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шестакової Ю.В. на постанову судді Деснянського районного суду м.Києва від 03 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривнь з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 27 вересня 2021 року о 02 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись в м. Києві по просп. Р.Шухевича, 10/2, керував автомобілем «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, млява мова, порушення мови. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник Шестакова Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у законний спосіб, зокрема, на місці зупинки, якраз на цьому і наполягав, однак поліцейський йому цього не пропонував, у зв`язку з чим на думку апелянта дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також захисник вказує, що в матеріалах справи час направлення ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не співпадає з відео боді-камер, що вказує на те, що у час зазначений у направленні, а саме 02 год. 31 хв., працівник поліції не виписував направлення.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Захисник вказує, що розглядаючи справу суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, через що постанова суду є необґрунтованою та формальною і підлягає скасуванню у зв`язку з допущеним судом порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шестакової Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №324323від 27 вересня 2021 року (а.с.2); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 27 вересня 2021 року (а.с.4); поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при складанні адміністративного протоколу серії ААБ №324323від 27 вересня 2021 року та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager та в медичному закладі (а.с.5);відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стані сп`яніння у законний спосіб спростовуються вищезазначеним відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Drager та в медичному закладі.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на місці або проїхати з ними для медичного огляду на стан сп`яніння, а не висувати у відповідь на їх пропозицію будь-які претензії. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, не мають правового значення в контексті законності і обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Також не впливають на законність та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції твердження апелянта про те, що у матеріалах справи час направлення ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не співпадає з відео боді-камер.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника Шестакової Ю.В. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шестакової Ю.В. щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шестакової Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига