Номер провадження: 33/813/670/22
Номер справи місцевого суду: 495/2087/22
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.

за участю:

секретаря судового засідання Шлапак А.О.,

адвоката Царенко Олександра Олександровича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Юрченко Лариси Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Юрченко Лариси Василівни на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2022 року,-

встановив:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2022 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, шо становить 17 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 гривні.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 , захисник Юрченко Л.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти постанову, якою направити матеріали до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на доопрацювання та приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №509923 від 14 квітня 2022 року не відповідає вимогам закону, зокрема суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення ч.1 ст. 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною.

Всупереч цьому, зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, а лише констатовано факт вчинення такого порушення, без посилання на норму закону, що є недопустимим.

Протокол не містить посилань на нормативні акти, які передбачають отримання дозвільних документів на зайняття діяльністю або ж ліцензування, а також не містить вказівки про які саме дозвільні документи йде мова.

Крім того, суть правопорушення не містить посилання на докази про систематичний характер протиправних дій.

Більш того, суд першої інстанції позбавив ОСОБА_2 користуватися юридичною допомогою адвоката, оскільки виніс постанову не зважаючи на подане в день судового засідання клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

З метою отримання належних доказів в підтвердження розгляду вищезазначеного протоколу з порушенням права ОСОБА_2 на захист, її представником адвокатом Царенко О.О. на ім`я керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було надіслано запит щодо надання інформації про час реєстрації вищевказаного клопотання та час внесення до АСДС оригіналу постанови суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 33).

На адресу Одеського апеляційного суду від адвоката Царенко О.О., захисника Юрченко Л.В. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 липня 2022 року призначено судове засідання на 19 липня 2022 року в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката Царенко О.О.,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02 березня 2015р. №222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Під господарською діяльністю в ст.3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

Разом з тим, відповідно до положень п.14.1.36 Податкового Кодексу України, ст.14 Господарського Кодексу України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Більше того, до загальних ознак господарської діяльність закон відносить в тому числі систематичність.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина останньої підтверджується належними і допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №509923 від 14 квітня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 в продуктовому магазині «Центр» здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, зокрема, пива, без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП. З даним протоколом ОСОБА_2 погодилася та підпасала його (а.с.5).

-поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона зазначила, що є власником продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », 14 квітня 2022 року близько 16:45 години вона реалізовувала в магазині слабоалкогольне пиво та слабоалкогольні напої без належної ліцензії на їх реалізацію. Також зазначила що з правопорушенням згодна та більше такого не допустить (а.с.7).

-рапортом помічника чергового СРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Власова О.Р. про отримання 14 квітня 2022 року заяви та зареєстрованого ЄО за №4480 про отримання повідомлення зі служби 102 про продаж в продуктовому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » гр. ОСОБА_2 алкогольних напоїв без дозвільної ліцензії.

Оцінюючи вищенаведені докази при перегляді справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, є доведеною.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено яку саме норму та якого закону було порушено апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями самої ОСОБА_2 , в яких вона зазначила що погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та детально пояснила, що здійснювала реалізацію слабоалкогольних напоїв без отримання відповідного дозволу.

У судовому засіданні в Одеському апеляційному суді адвокат Царенко О.О. вказав, що співробітники Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ввели в оману ОСОБА_2 та схилили її визнати свою вину.

На вказане апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що порушення працівниками поліції, допущені на думку апелянта, можуть слугувати підставою для дисциплінарної відповідальності. Однак матеріали справи не містять підтвердження звернення ОСОБА_2 зі скаргами на дії працівників поліції.

Вказівка апелянта на те, що не доведена систематичність діяльності, не приймається до уваги, оскільки в своїх письмових поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 посилалася на те, що реалізовувала слабоалкогольні напої без наявності ліцензії на їх реалізацію та повністю погодилася з інкримінованим їй адміністративним правопорушенням.

Довід апелянта про те що суд першої інстанції позбавив ОСОБА_2 користуватися юридичною допомогою адвоката, оскільки виніс постанову не зважаючи на подане в день судового засідання клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, апеляційний суд відхиляє, оскільки відповідно до матеріалів справи вказане клопотання було отримано суддею 25 квітня 2022 року о 13:35 годині, а відповідно до відповіді керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області о 12:46 годині винесена постанова була відправлена засобами автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» до ЄДРСР.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що в апеляційній скарзі апелянт просить направити матеріали до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на доопрацювання та приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства, однак вказане не входить до повноваження апеляційного суду, оскільки відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Юрченко Лариси Василівни - залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева