Справа № 128/3152/21
Провадження № 33/801/82/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки, та стягнуто судовий збір в розмірі 454 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП України та закрити провадження в цій частині в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за даною статтею. Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що він вживав алкоголь до скоєння ДТП а не після, тому і сталось ДТП. Відповідно він вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

19 січня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Поважні причини мають бути доведені належними доказами.

З урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення та не доведеністю належними доказами причини неявки в судове засідання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність особи, яка не з`явилася.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 2.9 (а) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення 06.11.2021 близько 16:45 год., по А/Д Т 0204, 2 км +51 м, що проходить через межі Вінницьких Хуторів, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з мінітракттром «Таймань» під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

06.11.2021 близько 18:00 год., по А/Д Т 0204, 2 км +51 м, що проходить через межі Вінницьких Хуторів, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , та вчинив ДТП. Після вчинення ДТП вжив алкогольні напої. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР», в лікаря-нарколога, висновок № 2584 позитивний з результатом 1,41 проміле, чим порушив п. 2.9 а та 2.10 ПДР України.

З протоколами скаржник був ознайомлений, згоден, про що свідчать його підписи.

Справи відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КупАП є правильними і узгоджуються з дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009322 від 06.11.2021 року та № 009321 від 06.11.2021, медичним висновком № 2584 від 06.11.2021 року за яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, схемою місця ДТП, поясненнями письмовим свідків, рапортом поліцейського, відеозаписом та ін.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, вважаю з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним так і іншими особами нових правопорушень, можливим застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк визначений санкцією статті, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, в сукупності підтверджують вину скаржника у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР», в лікаря-нарколога, висновок № 2584 позитивний з результатом 1,41 проміле.

З даним оглядом скаржник був ознайомлений, з результатами він згоден, про що свідчить його особистий підпис.

В протоколі про адміністративне правопорушення правопорушник власноручно зазначив, що після ДТП вживав алкогольі підтвердив це особистим підписом, тобто ОСОБА_1 визнав свою вину в скоєних правопорушеннях.

До суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав.

Крім того на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовані пояснення ОСОБА_1 , в яких він неодноразово стверджує, що вживав алкоголь після ДТП та просив відмітити це у висновку КНП ЦТЗ «Соціотерапія ВОР».

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, в даному випадку винуватість ОСОБА_3 доводиться зібраними матеріалами.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов вірного висновку про доведеність ОСОБА_1 вини у порушенні п. 2.9А та п. 12.1, 13.1 ПДР, що утворюють склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що він вживав алкоголь до того, як сів за кермо автомобіля не знайшли свого підтвердження, оскільки скаржником не надано суду жодного належного і допустимого доказу на їх підтвердження.

Доводи у апеляційній скарзі, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Скаржник до суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин не надав, зі змістом протоколів ОСОБА_1 був ознайомлений, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань він не заявляв, що підтверджується особистим підписом скаржника.

За таких обставин суддя вважає, що висновки суду про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, є правильними.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив декілька правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення розглядались суддею в одному провадженні одночасно, то суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП правильно визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, яке могло призвести до неправильного вирішення питання.

Суддя вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст. 124 КУпАП, прийнято до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення та своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

З огляду на вказане апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 28 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин