Провадження № 3-зв/638/1/21
ПОСТАНОВА

10 січня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Невеніцина Є.В., за участю секретаря судового засідання Суркової М.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Кузнецова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву захисника Кузнецова А.І. про відвід судді Цвіри Д.М., секретаря судового засідання Малиновської Є.Е. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

05.11.2021 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно протоколу автоматичного розподілу судових справ між суддями, головуючим суддею по даному провадженню визначено суддю Цвіру Д.М.

28.12.2021 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Кузнецова А.І. до суду надійшла заява про відвід судді Цвіри Д.М. та секретаря судового засідання Малиновської Є.Е. по даній справі.

Заява мотивована тим, що, на думку заявника, по справі мали місце процесуальні порушення, а саме: ОСОБА_1 та захисника не було повідомлено про дати судових засідань; сторону захисту обмежено у реалізації права на ознайомлення із відеозаписом з боді-камери поліцейського; не розглянуті клопотання захисника про технічну фіксацію судових засідань, виклик в судове засідання лікаря-нарколога. Також вказав, що в судовому засіданні, що було призначено на 13.12.2021, суддею не було допущено до розгляду справи ОСОБА_1 з тих підстав, що він не надав документи, що підтверджують його особу. Разом з тим, ОСОБА_1 пред`вив суду свій паспорт громадянина України, РНОКПП та посвідчення водія у цифровому вигляді за допомогою е-сервісу державних послуг у додатку «Дія», керуючись при цьому положеннями Постанови КМУ «Про затвердження Порядку формування та перевірки е-паспорта і е-паспорта для виїзду за кордон, їх електронних копій» № 911 від 18.08.2021 та п. 6 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» № 956 від 23.10.2019, згідно яких е-посвідчення пред`являється на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія, виготовленого на бланку, а також документа, що посвідчує особу, також надав копію паспорту громадянина України в друкованому вигляді. Захисник вважає, що наведені обставини свідчать про упередженість, заінтересованість судді та секретаря судового засідання та виключає можливість їх участі в розгляді справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник Кузнецов А.І. підтримали заяву про відвід судді Цвіри Д.М. та секретаря судового засідання Малиновської Є.Е. з вищенаведених підстав, просили її задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та вивчивши доводи заяви про відвід, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08.06. 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та закону - норми КПК України при розгляді клопотання адвоката про відвід судді у адміністративній справі.

Згідно ч.7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У статті 75 КПК України визначений перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: "Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений".

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Відвід судді від участі в розгляді справи повинен мати місце також в тому випадку, коли у спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналіз наведених правових норм та положень КПК України надає змогу дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, оскільки суддя має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Законодавець надає учасникам судового провадження можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заявлення відводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Скориставшись своїм правом на відвід, захисник заявив відвід судді Цвірі Д.М. та секретарю судових засідань Малиновській Є.Е. з вищевказаних підстав та мотивів, які, на його думку, можуть поставити під сумнів їх неупередженість та безсторонність при розгляді справи.

Тому, враховуючи зазначене, якщо у будь-кого з учасників процесу є підстави для сумніву у неупередженості та необ`єктивності судді, секретаря судового засідання, такий учасник процесу має право на відвід.

З урахуванням викладеного та з метою виключення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності розгляду даної справи та реалізації їх права на справедливий розгляд справи безстороннім судом, дотримання високих стандартів правосуддя, задекларованих у Європейській Конвенції з прав людини та викладених у рішеннях Європейського Суду з прав людини, до яких прагне і українське правосуддя, за для забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду даного матеріалу, суд вважає за доцільне визнати заяву про відвід судді Цвіри Д.М. такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, а згідно з положеннями ч.4 цієї ж статті, слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо відводу, заявленого секретарю судових засідань Малиновській Є.Е., суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 79 КПК України, секретар судового засідання не має права брати участь в кримінальному провадженні та відводиться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що його попередня участь у цьому кримінальному провадженні як секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

При цьому слід зазначити, що учасниками кримінального провадження є особи, що беруть у ньому участь і володіють передбаченими законом процесуальними правами та обов`язками.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що секретар судового засідання Малиновська Є.Е. не була учасником провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, вказана особа не є такою, якій може бути заявлено відвід від участі у справі.

На підставі вказаного, заяву про відвід секретаря судового засідання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст 245, 246, 283 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова А.І. про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Заяву захисника ОСОБА_1 адвоката Кузнецова А.І. про відвід секретаря судового засідання Дзержинського районного суду м. Харкова Малиновської Є.Е. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного авторозподілу між суддями.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя