ПОСТАНОВА

Іменем України

05.01.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 444406 від 23.10.2021 року, 23.10.2021 року о 11:00 год. здійснюючи перевірку роботи закладу «Кафе плюс» за адресою: вул. Блока, 26-1, м. Вінниця щодо додержання карантинних обмежень визначених п. 3 постанови КМУ від 13.09.2021 року із змінами до постанови № 1236 від 09.12.2020 року. Під час перевірки при вході відсутня інформація про максимально кількість відвідувачів у закладі, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, надав суду письмові пояснення в яких зазначено, що для закладів громадського харчування не встановлено жодного обмеження щодо максимальної кількості відвідувачів залежно від площі. Обмеження для закладів громадського харчування визначенні п.п. 11 п. 3 Постанови.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 4 частин третьої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На обґрунтування вини до протоколу про адміністративне правопорушення додано: фотознімок та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною та відсилає до інших нормативних актів.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236.

Постановою 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року встановлено перелік обмежувальних протиепідемічних заходів, що діють на територіях областей з жовтим рівнем епідемічної небезпеки.

У даному пункті зазначено, що на вході до передбачених цим пунктом закладів, місць проведення заходу, де встановлено обмеження щодо максимальної кількості осіб залежно від площі, розміщуються інформаційні матеріали із зазначенням можливої максимальної кількості відвідувачів.

Відповідно до п.п. 11 п. 3 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, у разі встановлення «жовтого» рівня епідемічної небезпеки додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 22 цієї постанови, забороняється: розміщення відвідувачів у закладах громадського харчування на відстані меншій, ніж 1,5 метри за сусідніми столиками та більш як чотири особи за одним столом (без урахування дітей віком до 18 років), за умови, що відвідувачі заходять до закладу і пересуваються по ньому з вдягненими засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленими самостійно (крім часу сидіння за столом для приймання їжі та/або напоїв).

Тобто, кваліфікація зазначена в адміністративному протоколі (а саме п. 3 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236) не відповідає суті адміністративного правопорушення.

З аналізу даної норми вбачається, що адміністративну відповідальність за вказане вище порушення можуть нести суб`єкти господарювання.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 .

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надано, а тому суд позбавлений можливості спростувати позицію захисту, та прийти до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП в ході судового розгляду не здобуто.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити за недоведеністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 251, 256, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя