Справа № 344/387/22
Провадження № 3/344/1114/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, жителя АДРЕСА_1 , працюючого помічником начальника служби пального та мастильних матеріалів логістики В/Ч НОМЕР_1 , за ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 будучи посадовою особою вчинив порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечив контролб за охороною державної таємниці, за наступних обставин.
ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці за формою 3 та доступ до інформації з грифом секретності «Таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, порушив вимоги режиму секретності, внаслідок чого виникла загроза витоку секретної інформації. Зокрема, ОСОБА_1 , 31 листопада 2021 року, з метою опрацювання впродовж робочого дня, отримав у режимно-секретному органі штабу військової частини НОМЕР_2 матеріальний носій інформації «Наказ Міністерства оборони України №01 від 06.01.1999 «Про затвердження та введення в дію норм витрати пального, масел, мастил і спеціальних рідин при експлуатації, ремонті та консервації військової техніки й озброєння Збройних Сил України та Інструкцій до них» інв. №64т, гриф обмеження доступу якого становить «Таємно». Однак зазначеним секретоносієм не внесено своєчасно до внутрішнього опису секретних документів, що перебувають у виконавця, який ведеться за формою згідно з додатком 18 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 18.12.2013 №939, отриманий для виконання секретний документ.
Крім того, після опрацювання зазначеного матеріального носія секретної інформації, вказаним військовослужбовцем документ не було своєчасно повернуто на постійне зберігання до РСО, а залишено у позаробочий час в службовому кабінеті штабу в/ч НОМЕР_2 , який не обладнано для проведення секретних робіт та не відповідає вимогам режиму секретності. Таким чином, ОСОБА_1 , діючи всупереч вимогам ст. 28, Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 117, 296, 298, 211 Порядку 939, своїми діями створив передумови до розголошення державної таємниці або втрати документів, що містять державну таємницю, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав в повному обсязі, відповідно до викладеного.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення № 17/9/3-1 від 04.01.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їхній сукупності.
Статтею 212-2 ч.1 п.6 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за Порушення законодавства про державну таємницю, а саме: 1) недодержання встановленого законодавством порядку передачі державної таємниці іншій державі чи міжнародній організації; 2) засекречування інформації: про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту; про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, які сталися або можуть статися та загрожують безпеці громадян; про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти та культури населення; про факти порушень прав і свобод людини і громадянина; про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб; іншої інформації, яка відповідно до законів та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не може бути засекречена; 3) безпідставне засекречування інформації; 4) надання грифа секретності матеріальним носіям конфіденційної або іншої таємної інформації, яка не становить державної таємниці, або ненадання грифа секретності матеріальним носіям інформації, що становить державну таємницю, а також безпідставне скасування чи зниження грифа секретності матеріальних носіїв секретної інформації; 5) порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці;6) невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці; 7) провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов`язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, яким не надано спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею; 8) недодержання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час здійснення міжнародного співробітництва, прийому іноземних делегацій, груп, окремих іноземців та осіб без громадянства та проведення роботи з ними; 9) невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП, оскільки він будучи посадовою особою, вчинив порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечив контролб за охороною державної таємниці, що повністю доведено в суді.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суд не знаходить.
При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого. З огляду на наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 23, 33-35, 40-1, ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, жителя АДРЕСА_1 , на користь держави - 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ