Провадження №3/592/50/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, за участі секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

з участю учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення:

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Семиволоса В.В., -

установив:

06.08.2021 о 09:47 в м.Суми по вул. Тополянська, 110 водій ОСОБА_1 керував т/з Renaul Logan д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку т/з, подану поліцейським диском з червоним світлоповертачем, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, 06.08.2021 о 09:47 в м.Суми по вул. Тополянська, 110 водій ОСОБА_1 керував т/з Renaul Logan д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з приписами ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що не бачив як подавалась вимога про зупинку т/з, проте відразу зупинився на іншій вулиці, не вживав алкогольні напої 06.08.2021, огляд йому запропонували пройти біля р. Псел, коли він не керував т/з, а тому у поліцейських були відсутні підстави пропонувати йому пройти такий огляд.

Захисник Семиволос В.В. в судовому засіданні вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 зупинився на вимогу поліцейського, а пропозиція пройти огляд була здійснена з порушенням встановленого порядку, оскільки вона була здійснена поліцейськими не на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не продемонстрували ОСОБА_1 газоаналізатор, а свідки не могли бачити як ОСОБА_1 керував т/з.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семиволоса В.В., допитавши свідка, дослідивши надані докази, суддя приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №205810 від 06.08.2021, відповідно до якого 06.08.2021 о 09:47 в м.Суми по вул. Тополянська, 110 водій ОСОБА_1 керував т/з Renaul Logan д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку т/з, подану поліцейським диском з червоним світловідбивачем;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №205203 від 06.08.2021, відповідно до якого 06.08.2021 о 09:47 в м.Суми по вул. Тополянська, 110 водій ОСОБА_1 керував т/з Renaul Logan д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, засвідчений підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.08.2021 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest, на що останній відмовився. Також в їх присутності ОСОБА_1 відмовився прослідувати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-показаннями допитаного в судовому засіданні командира взводу №1 роти №1 Батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_4 про те, що 06.08.2021 він у складі екіпажу прибув за викликом про погрозу фізичної розправи. Заявниця повідомила, що ОСОБА_1 кудись поїхав. Він залишився відбирати заяву, а напарник чекав надворі. Через деякий час напарник повідомив, що водій не виконав вимогу про зупинку. Коли ОСОБА_1 був виявлений на сусідній вулиці, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився. Доки напарник шукав свідків, ОСОБА_1 намагався вжити алкогольні напої, а потім сів до автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Знайшли ОСОБА_1 на пляжі, де він повідомив, що не вживав алкоголь, в присутності двох свідків йому було повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, від чого він повторно відмовився, внаслідок чого були складені протоколи про адміністративне правопорушення;

-розпискою ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не сідати за кермо до 07.08.2021;

-довідкою відділу АП УПП в Сумській області від 09.08.2021 про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.06.1993, яке не вилучене;

-відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що 06.08.2021 наряд поліції прибув до домоволодіння, де присутні пояснювали, що ОСОБА_1 всю ніч вживав алкогольні напої та висловлювали стурбованість з приводу його керування автомобілем. На відеозаписі .mov (27:49) зафіксовано подану поліцейським диском з червоним світловідбивачем вимогу про зупинку т/з д.н.з. НОМЕР_1 який не виконав вимогу про зупинку, увімкнув лівий показник повороту, подав звуковий сигнал та продовжив рух. Після цього поліцейський пішов через домоволодіння на паралельну вулицю, де вже стояв вказаний автомобіль, а ОСОБА_1 виходив з місця водія (28:26) та намагався пішки залишити місце зупинки. Вже через кілька хвилин ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння .mov, 37:54). Під час очікування залучення свідків ОСОБА_1 висловив бажання випити ще 100 грамів .mov, 44:57), на що поліцейським йому було роз`яснено про наявність адміністративної відповідальності і за такі дії. Через деякий час, ввіши працівника поліції в оману, ОСОБА_1 сів до зазначеного вище т/з та залишив місце події .mov, 51:53). На відеозаписі .mov зафіксовано як поліцейські приблизно через 20 хв підійшли до автомобіля, який вже знаходився на березі річки та в якому знаходився ОСОБА_1 , який повторно повідомив, що після попередньої розмови не вживав алкогольних напоїв (03:00). Після цього в присутності 2 свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки траспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я .mov) та були складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на предмет їх достовірності та допустимості, суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і пп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. При цьому суд приймає до уваги показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , які повністю узгоджуються з дослідженим в судовому засіданні відеозаписом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Згідно з вимогами ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Згідно п. 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою a) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Оскільки з матеріалами справи доведено, що вимога про зупинку була подана поліцейським, який прибув на виклик з приводу протиправних дій ОСОБА_1 , сигнальним диском з червоним світлоповертачем, проте ОСОБА_1 не зупинив транспортний засіб у вказаному місці, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а в судовому засіданні встановлено як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння, так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів чи підзаконних нормативно правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, порядок якого закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ (ч. 6 ст. 266 КУпАП), а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки лише ці нормативно-правові та підзаконні нормативно-правові акти регламентують процедуру фіксації відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду як на місці зупинки т/з, так і у закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно п. 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічну вимогу містить і п. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 № 1408/27853 (із послідуючими змінами), згідно якої у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані і працівником поліції при складанні протоколу.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Та обставина, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не були очевидцями того, як ОСОБА_1 керував т/з не свідчить про порушення порядку огляду, оскільки свідки залучаються насамперед для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння, у ході якого водій або проходить огляд у встановленому законом порядку, або відмовляється від цього. У разі відмови водія т/з від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Саме в такий спосіб і зафіксована відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та у присутності яких складений відповідний протокол.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не бачив вимоги про зупинку спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що вимога про зупинку ОСОБА_1 була подана в безпосередній близькості до нього, а тому він не міг її не бачити. Крім того про обізнаність ОСОБА_1 про наявність такої вимоги свідчить його подальша поведінка, яка полягала в швидкому залишенні автомобіля на іншій вулиці та подальшому запереченні факту керування ним.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він в цей день не вживав алкогольні напої не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він притягується до адіміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також безпідставними є і доводи про відсутність ознак алкогольного сп`яніння, оскільки навіть присутні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення свідки вказували ОСОБА_1 на наявність у нього таких ознак.

При цьому суддя враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Судом встановлено, що правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 , не є триваючим, діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, вчинене 06.08.2021, таким чином на день розгляду справи, витекли строки для накладення стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення та його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, суддя вважає за потрібне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, 247, 283 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко