Справа № 461/9055/21 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/1894/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., захисника Смілого А.С., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Бащука О.Г. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.8 ст.247 КУпАП.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1406/20900/21 від 29.07.2021 року, 29.07.2021 року о 07 год. 46 хв. на територію пункту пропуску "Грушів -Будомєж" митного поста "Яворів" Львівської митниці в`їхав легковий автомобіль марки «Volkswagen»; модель «LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який прямував з України до Республіки Польща. Під час здійснення митного контролю ОСОБА_1 пред`явив особисті речі та автомобіль марки «Volkswagen» модель «LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час здійснення митного огляду пред`явленого транспортного засобу було виявлено приховані від митного контролю товари, а саме: предмети у формі каміння жовто-коричневого кольору, в необробленому вигляді вагою 13,1 кг. Вищезазначені виявлені предмети були приховані у конструктивних особливостях транспортного засобу, а саме: - в конструктивних порожнинах ланджерона днища автомобіля та в конструктивних порожнинах передніх колесних арках. Доступ та виїмка стали можливими після підняття покриття підлоги та демонтажу попередньо вирізаної металевої частини днища, яка кріпилась додатковими болтами та з використанням люстерка при огляді передніх арок автомобіля через отвір. Загальна вага виявлених предметів, становить 13,1 кг.

Дії ОСОБА_1 посадовими особами митного органу кваліфіковані за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України, оскільки він вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції ч.1 ст.483 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки доказами в матеріалах справи стверджується вина ОСОБА_1 та в його діях є склад порушення митних правил ч.1 ст.483 МК України.

Заслухавши пояснення захисника, який заперечив проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/9055/21 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.8 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того Європейський суд неодноразово констатував у своїх рішеннях про порушення судами ст.4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право не бути притягнутим до суду або покараним двічі) у зв`язку з тим, що особу було двічі притягнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem.

Так у справі «Сергій Золотухін проти Росії» констатуючи порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції, зазначив: « Поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції слід розуміти, як заборону кримінального переслідування, або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суту одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia) пункт 82)» (п.42 рішення).

Також Європейський суд «...дійшов висновку, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення (рішення у справах «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia), пункт 97; «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v.Ukraine), пункт 30; та рішення у справі «Шімкус проти Литви (Shimkus v. Lithuania), заява №41788/11, пункт 50, від 13 червня 2017 року)» (пункт 48 рішення).

Аналогічне порушення встановлено Європейським судом у справі «Чернов проти України» де Європейський суд зауважив, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення після порушення кримінальної справи не призвело до того, що останнє провадження почало відповідати принципу ne bis in idem, оскільки заявник вже відбув свій триденний адміністративний арешт.

Європейський суд дійшов висновку, що національні органи влади продублювали кримінальні провадження, які стосувалися одних і тих самих фактів. Таким чином, заявника двічі притягнули до суду та покарали за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem, та констатував порушення ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції.

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 06.10.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 09 вересня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000455 від 29.07.2021 року, між прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області Тарновським Ю.А. та підозрюваним ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень 00 копійок.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen LТ35» із номером кузова НОМЕР_2 із д.н.з НОМЕР_3 . та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 повернуто власнику ОСОБА_2 , необроблене каміння, схоже на бурштин, вагою близько 13,1 кілограм - конфіскувано в дохід держави.

Згідно зазначеного вироку суду ОСОБА_1 24 липня 2021 року, перебуваючи у м. Сарни Рівненської області, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою перевезення через державний кордон України в напрямку Республіки Польща, купив у невідомої особи на ім`я ОСОБА_3 каміння бурштину в стані сировини масою 12,95698 кг, що становить 3480,60 грн., яке відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» №637/97-ВР від 18 листопада 1997 року, та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення природного походження, чим вчинив його придбання, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

24 липня 2021 року, ОСОБА_1 придбане каміння бурштину у сировині, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, помістив у конструктивні отвори днища кузова автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «L-35», номерний знак НОМЕР_3 , яке зберігалось там без відповідного дозволу та в подальшому переміщував вказане каміння бурштину у сировині зазначеним транспортним засобом до 29.07.2021 року, коли під час перетину державного кордону в пункті пропуску «Грушів-Будомеж», що в с. Грушів Яворівського району Львівської області, таке було виявлено працівниками митного та прикордонного контролю під час огляду транспортного засобу, чим вчинив його незаконне зберігання та перевезення.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема за незаконне переміщення через митний кордон України предметів, обіг яких заборонено або обмежено з приховуванням від митного контролю з використанням підроблених дипломатичних документів, особою котру вже було притягнуто до кримінальної відповідальності судом за аналогічне правопорушення, виключається у випадку, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на суспільно небезпечну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи; встановлені факти, які двічі призвели б до притягнення до відповідальності, є нерозривно пов`язані між собою, а оцінка у справі про порушення митних правил, по суті, стосувалася тих самих фактів, що досліджувались у кримінальному провадженні Яворівським районним судом Львівської області і значну їх частину покладено в обґрунтування протоколу про порушення митних правил. У цьому випадку притягнення до адміністративної відповідальності є несумісним із гарантіями, передбаченими у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції, а постановлення оскарженої постанови суперечить нормам ст. 61 Конституції України.

Оскільки відносно ОСОБА_1 , по тому самому факту наявний вирок Яворівського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2021 року провадження в справі про порушення митних правил підлягає закриттю на підставі п.8 ст. 247 КУпАП.

Більше того, матеріали протоколу про порушення митних правил №1406/20900/21 від 29.07.2021 року ґрунтуються виключно на матеріалах кримінального провадження №0000455 від 29.07.2021 року та випливають з того самого факту та події, щодо якої ОСОБА_1 притягнуто до кримінальної відповідальності.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 07 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Бащука О.Г. без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.