Справа № 304/1141/21 Провадження № 3/304/21/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235309 від 18 липня 2021 року ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 17 липня 2021 року о 23 год. 50 хв. в м. Перечин по вул. Ужанській керував транспортним засобом марки «Мазда 6», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції Волос Іваном Петровичем кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №235309 від 18 липня 2021 року (а. с. 1), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2), результатом тестування на алкоголь № 2516 приладу «Drager», згідно якого результат тесту склав 2,15 ‰ (а. с. 3); пояснення свідка ОСОБА_2 від 18 липня 2021 року, поліцейського роти конвойної служби (а. с. 4); пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 (а. с. 5); рапорт помічника чергового відділення поліції № 1 Попки І.М. від 18 липня 2021 року (а. с. 6); копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235941 від 18 липня 2021 року (а. с. 7); посвідчення водія (а. с. 8); рапорт поліцейського СРПП відділення №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Волос І.П. від 18 липня 2021 року (а. с. 9).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив, що 17 липня 2021 року він керував автомобілем марки «Мазда 6», однак в м. Перечин у зв`язку із складним погодними умовами не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та здійснив наїзд на бордюр. Інші учасники дорожнього руху не постраждали. Шкоди заподіяно жодній особі не було. Однак, повністю заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, оскільки взагалі не вживає алкогольних напоїв, при цьому будь-яких свідків під час складання даного протоколу не було. Також категорично заперечив факт того, що він здійснював проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Зазначив, що дані факти є такими, що не відповідають дійсності, жодних доказів, які б підтверджували дані факти немає, відео-фіксації з використання боді-камер даної події поліцейські не здійснювали, свідків не залучали. Разом з тим, просив суд закрити дану справу у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, зазначив, що він працює поліцейським. З приводу обставин справи дав суду суперечливі та непослідовні покази, не зміг чітко ствердити чи заперечити факт проходження ОСОБА_1 освідчення на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з цього моменту пройшов значний час.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, повідомив, що він ніколи не був свідком даної події, йому не знайомий ОСОБА_1 і він з 05 липня по 04 грудня 2021 року перебував за межами України, а саме в Республіці Польща на заробітках, а тому фізично не міг бути свідком події, яка відбулася 18 липня 2021 року. З цього приводу надав суду оригінал належного йому біометричного паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , згідно відміток митних органів України він виїхав за межі України 05 липня 2021 року та повернувся в Україну лише 04 грудня 2021 року. Також зазначив, що йому невідомо, яким чином його анкетні дані потрапили до протоколу про адміністративне правопорушення. Також в судовому засіданні заперечив, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №235309 від 18 липня 2021 року в графі «свідки чи потерпілі» та підпис, який міститься в поясненнях в справі від 18 липня 2021 року від його імені належить йому. Він впевнено ствердив під час допиту в судовому засіданні, що ніколи не підписував тих документів, які були надані йому для огляду в межах даної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Заслухавши покази свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В той же час суддею встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235309 від 18 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 в якості свідка був залучений працівник поліції, а саме, співробітник роти конвойної служби МВС України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд констатує, що працівниками поліції було істотно порушено вищенаведені законодавчо закріплені процедури належного оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення. На підставі вищенаведеного суддя критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 як таких, що викликають у суду «обґрунтований сумнів» в їх належності та допустимості.

Крім цього, пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП прямо передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також необхідно зазначити, що відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано жодних матеріалів відео-фіксації зазначеної події, а посилання поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатські області старшого сержанта поліції Волос І. у рапорті, внесеному на ім`я начальника ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про те, що «долучити відеозапис до матеріалів адміністративної справи не надається можливим з технічних причин, а саме через низький заряд акумулятора боді камери», не є належним чином обгрунтованим та свідчить про недбале невиконання даною службовою особою своїх прямих посадових обов`язків (а. с. 11).

Суд також критично підходить до оцінки даного факту з огляду на те, що відповідно до п. 5-7 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції. Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.

Окрім того, згідно правової позиції Верховного Суду, що викладена у постанові №524/5536/17 від 15 листопада 2018 року, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повинна містити посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами і доповненнями) вказано неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суддя приходить висновку, що у даному випадку не доведено ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена.

На підставі вищенаведеного суддя вважає, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/1141/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.