Справа № 141/748/21
Провадження № 33/801/41/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Ходака В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 до Державного бюджету судовий збір в сумі 454 гривні 00 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В скарзі зазначає, що суд обґрунтував його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутністю в судових засіданнях, що суперечить ст. 62 Конституції України; матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже відсутній відеозапис чи пояснення свідків з приводу відмови від проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Ходака В.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024761, складеного 17.09.2021 поліцейським з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області капралом поліції Кухаруком О., 17.09.2021 о 11 год. 55 хв. на автомобільній дорозі Р-17 в смт Оратів водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, зроблений за неповного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Основним доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції чи письмові пояснення двох свідків, які б підтверджували факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що в

разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу вказаних положень слідує, що за умови застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису наявність двох свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою. При цьому, матеріали відеозапису обов`язково повинні долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення) (пункт 15 розділу ІІ).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №024761 від 17.09.2021 в графі «свідки чи потерпілі» зазначено «велася відеофіксація» (а.с.2), однак, такий відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення долучений не був.

На запит суду першої інстанції начальник Вінницького РУП ВП №4 СПД №1 ГУ НП у Вінницькій області листом від 01.11.2021 №1796/229/01/1/2021 повідомив про неможливість надання відеозапису відносно ОСОБА_1 у зв`язку з технічною несправністю цифрової нагрудної відеокамери CammPro 1826R2.3/32, яка використовувалася працівниками поліції СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області при оформленні адміністративного матеріалу (а.с.17).

Допитаний у судовому засіданні в суді першої інстанції поліцейський з РПП СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області капрал поліції Кухарук О. суду пояснив, що на момент оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у працівників поліції перебувала одна нагрудна камера, так як друга нагрудна камера перебувала на плановому ремонті у м. Вінниця. Водієві було повідомлено, що згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» ведеться фото та відео фіксація, також водієві було запропоновано на відеокамеру пройти огляд на місці за допомогою спец приладу «Драгер» та надано направлення для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в саме в КНП «Оратівській ЛПЛ», на що водій на боді-камеру відмовився. На наступний день при спробі вилучення відео з боді-камери та записання на відеодиск боді-камера не включалась та в подальшому її було направлено у м.Вінниця для можливості вилучення відео та ремонту, однак, на даний час відео не надано та жодної інформації стосовно цього у нього немає. Боді-камера на момент фіксації події працювала, оскільки у випадку неможливості застосування технічних засобів фіксації ними було б залучено двох свідків.

Відхиляючи позицію ОСОБА_1 з приводу обов`язкової наявності за обставин даної справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (враховуючи відсутність свідків при проведенні огляду) суд першої інстанції виходив з того, що надати такий відеозапис немає можливості у зв`язку з технічної несправністю цифрової нагрудної камери, однак, факт проведення відеофіксації поліцейськими самим ОСОБА_1 не заперечувався.

Однак, такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований належним чином, а висновки суду в цій частині ґрунтуються на припущеннях, що є недопустимим.

Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи, а в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, за обставин даної справи дослідження інших мотивів апеляційної скарги і надання їм відповідної оцінки, не має правового значення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало