Справа № 488/4543/21
Провадження № 3/488/38/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В. Торжинська, за участю захисника Дорошенко А.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПП «Авто-віола Плюс»,

- за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №07504, 23 листопада 2021 року о 18:40 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, пр. Богоявленський, 189, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів транспортним засобом Газель «Рута», номерний знак НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі №50 (фірма перевізник ПП`Авто-віола Плюс»), перевозив пасажирів в кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме в кількості 30 пасажирів, при кількості сидячих місць 19, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимогу абзацу 1 пп.8 п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 з наступними змінами.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дорошенко А.П. просила провадження у справі закрити, посилаючись на недопустимість всіх, зібраних у справі доказів. Зокрема вказувала, що протокол про адміністративне правопорушення, після ознайомлення з ним ОСОБА_1 та надання йому копії, має дописування в частині доказів, що надаються суду, на підтвердження чого надала суду копію протоколу, що видавався ОСОБА_1 . Окрім того, посилалась на явні виправлення кількості місць, що дозволені для сидіння, які зазначені у протоколі.

Також посилалась на недопустимість фотокопій документів, зокрема посвідчення водія, тимчасового реєстраційного талону, подорожнього листа, вказуючи на те, що дані копії не посвідчені відповідно до оригіналу, що виключає їх доказове значення.

Щодо доданого до протоколу відеозапису з бодікамери поліцейського, яким нібито фіксується салом автомобілю під час його зупинки працівниками поліції, то останній здійснено у темну пору доби, у спосіб, що не надає можливості встановити обставини, які фіксуються в салоні транспортного засобу, о тому доказове значення даний відеозапис не має.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст.255 КУпАП.

Так, на доведеність вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №071504, який складено із порушенням вимог пунктів 6 та 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, відповідно до якої усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

В порушення вказаних вимог, зазначений протокол має незастережені виправлення щодо даних про дозволену кількість місць для сидінні у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , а також протокол має додаткові відомості стосовно доказів, які направляються до суду разом із протоколом, та про які не був повідомлений ОСОБА_1 , згідно його копії протоколу, отже не володіючи інформацією щодо останніх не мав можливості ознайомитись із ними, що свідчить про порушення його права на захист.

Також, до протоколу додано копії документів, відповідність яких оригіналу не засвідчена в порушення вимог до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р. та що є важливим чинником у вирішенні питання щодо допустимості такого доказу на що також скеровує і практика Миколаївського апеляційного суду.

Окрім того, на відеозапису, доданого до протоколу, зафіксовано транспортний засіб та слон останнього. В той же час, здійснений запис, який проведено у темну пору доби без забезпечення додаткового освітлення, не надає можливості встановити обставини, зафіксовані у протоколі, зокрема щодо кількості осіб у салоні транспортного засобу.

За наведеного, до справи не додано допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 та викладені обставини виключають наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, адже, відповідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Тому, враховуючи вище викладене приходжу до висновку, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 8, 44-3, 221, 245, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 8, 9, 62, 68 Конституції України, ст.ст.6,13,17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.44-3КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Корабельний районний суд м.Миколаєва.

Суддя Т.В. Торжинська