Провадження №: 3/755/750/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2022 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Суддею визнано доведеним, що 24 листопада 2021 року о 17 год. 40 хв. на вул. Шухевича, в районі будинку № 4, у м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, зазначив, що рухався у відповідності до Правил дорожнього руху, у крайній правій смузі руху по пр. Шухевича, здійснював маневр повороту праворуч на вул. П. Вершигори. В свою чергу, водій автомобіля «Renault», що рухався позаду, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з його автомобілем, оскільки намагався проїхати з правого боку від нього, незважаючи на те, що дорога має одну смугу для руху. Наполягав на тому, що місце дорожньо-транспортної пригоди правильно зображено на схемі місця ДТП під номером 4, а саме - на проїзній частині вул. П. Вершигори. В той же час, зважав на те, що положення п. 13.1 ПДР України розповсюджуються на водія транспортного засобу, що рухається позаду, тому них мав дотримуватися саме водій автомобіля «Renault». Зазначив, що в результаті ДТП було пошкоджено задній бампер його авто та передній бампер автомобіля «Renault». Крім того, стверджував, що автомобілі були переміщені після ДТП для того, аби не заважати руху транспортних засобів.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався на своєму авто по пр. Шухевича, яка містить одну смугу для руху, повертаючи праворуч. Водій автомобілю «Audi» ОСОБА_1 рухався позаду нього, а потім став повертати праворуч одночасно із ним, рухаючись ліворуч від нього «другим рядом». Потім випередив його та під час переміщення транспортного засобу праворуч здійснив зіткнення із його автомобілем. Після удару ОСОБА_2 одразу зупинився. Місце дорожньо-транспортної пригоди правильно зображено на схемі місця ДТП під номером 3, а саме - на повороті з пр. Р. Шухевича на вул. П. Вершигори. Вважає, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_1 . Наполягав на тому, що він рухався у відповідності до вимог ПДР.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У відповідності до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказами у справі є: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 212072 від 24.11.2021; схема місця дорожньо-транспортної пригоди; письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 24.11.2021 року.

Так, в судовому засіданні водіями-учасниками дорожньо-транспортної пригоди викладені дві різні версії подій, обставини яких є суперечливими. При цьому, водіями зазначено два різні місця удару транспортних засобів.

Враховуючи наведене, суддя, зокрема, бере до уваги саме розташування транспортних засобів, згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 , який, згідно своїх власних пояснень, після дорожньо-транспортної пригоди перемістив своє авто для того, аби не заважати транспортному потоку, зупинивши його на пішохідному переході, що взагалі є нелогічним, не відповідає Правилам дорожнього руху та наражає на небезпеку інших учасників дорожньо-транспортного руху. За вказаних обставин суддя вбачає непереконливими твердження водія ОСОБА_1 щодо розташування місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, суддя враховує, що згідно пп. «а», «в» п. 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

В свою чергу, логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з матеріалами справи, в тому числі, схемою дорожньо-транспортної пригоди, на думку судді, є пояснення водія ОСОБА_2 , який в судовому засіданні зазначив, що зупинився одразу після удару. Таким чином, місце удару, що зазначене даним водієм, є більш логічним та переконливим в контексті встановлених обставин.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що, незважаючи на невизнання особою вини, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що доведено зібраними у справі доказами.

Враховуючи наведене вище, на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу згідно зі ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 124, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя М.Г. Сазонова