Справа № 646/8574/21>
№ провадження 3/646/209/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2022 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 23 грудня 2021 року о 17 годині 00 хвилин, за адресою: м. Харків, вулиця Вернадського біля будинку № 12, перебувала на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення вимог пп. 2 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова КМУ № 1236).

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги пп. 2 п. 2-2 постанови КМУ № 1236, кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за ознаками порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

У судове засідання ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи засобами телефонного зв`язку та шляхом надсилання повістки, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності не надала.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Будучи обізнаною про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Червонозаводським районним судом м. Харкова, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, а також будучи повідомленою про часі місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки на адресу, що зазначена нею у особистих поясненнях, засобами телефонного зв`язку та розміщенням інформації про рух справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надала, відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

При цьому суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 , не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходжу до таких висновків.

Вина притягуваної ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №380145 від 23 грудня 2021 року та не спростовується ОСОБА_1 ..

Судовим розглядом установлено, що своїми діями ОСОБА_1 допустила порушення вимог пп. 2 п. 2-2 постанови КМУ № 1236, яким унормовано, що перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні

Таким чином, у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Поряд із цим, суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , обставину, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, будь-яких негативних наслідків та шкоди від її дій державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян не завдано, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення (ст. 283).

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: < > 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ч. 2 ст. 284).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, ч. 1 ст. 44-3, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та обмежитися усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя - Ю.Ю. Власова