Справа №362/5106/21 Головуючий у І інстанції Сухарева О.В.
Провадження № 33/824/308/2022 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. 00 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 17.09.2021 о 01 год. 40 хв. в м. Васильків по вул. Небесної Сотні керував автомобілем CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин ротата від проходження необхідного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не взяла до уваги неправомірність дій працівників поліції, які безпідставно визначили наявність у нього ознак перебування у стані алкогольного сп`яніння, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не пропонували. Також зазначає, що суддя не надала оцінки тим обставинам, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, не містить зазначення ідентифікуючих ознак газоаналізатора, відеозапис з бодікамери поліцейського не є безперервним, у письмових поясненнях свідків не зазначено документів, за якими вони були ідентифіковані.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частинами 2,3 ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , затв. наказом МВС,МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлений порядок огляду особи на стан алкогольного спяніння,

Відповідно до зазначеного порядку огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як випливає з постанови, винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння , обґрунтовується доказами, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмових поясненнях свідків, акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, відеозапису телефонної розмови захисника із свідком.

Проте, вказані докази висновок судді про доведеність порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, який покладає обов`язок на водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, не підтверджують.

Як зазначав ОСОБА_1 він дійсно відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засобу, проте проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський йому не пропонував.

З відеозапису події з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівник поліції не роз`яснював водію встановлений порядок освідування на стан алкогольного сп`яніння , після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора «Драгер», не висував останньому вимогу про проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

У складеному протоколі (а.с1) також відсутнє зазначення про невиконання водієм вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у закладі охорони здоров`я.

Оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надавали показань безпосередньо судді, то їх письмові пояснення (а.с.4) не можуть бути визнані допустимим джерелом доказів.

Не свідчать про висування поліцейським вимог ОСОБА_1 про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та про відмову водія від їх виконання і докази, які зафіксовані у акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) та акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.5).

Таким чином, належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР матеріали справи не містять.

Твердження судді про те, що адміністративна відповідальність настає як у разі відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, так і у разі відмови від проходження такого огляду у закладах охорони здоров`я, є помилковим.

Відповідно п.2. розд.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , затв. наказом МВС,МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Оскільки саме поліцейському надано суб`єктивне право визначати наявність чи відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, які можуть слугувати підставами для його огляду, то доводи апеляційної скарги про необхідність інших доказів таких ознак є необґрунтованими.

Відсутність зазначення у акті огляду ідентифікуючих ознак газоаналізатора, у письмових поясненнях свідків документів, що підтверджують їх особу, не є тими обставинами, які можуть ставити під сумнів правильність їх складання.

Твердження апеляційної скарги про недопустимість доказів, що містяться у відеозапису події з нагрудної камери поліцейського у зв`язку з тим, що відеозапис не є безперервним, не є слушними, оскільки доводів про те, яким чином при цьому були порушені права та законні інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у ній не наведено.

Оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тобто порушення п.2.5 ПДР, то у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУПАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль