ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/2/22 Справа № 707/2526/21 Категорія: ч. 1 ст.163-4 КУпАПГоловуючий у І інстанції Суходольський О. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Чорного К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ВП «Черкасиенергоремонт» ПАТ «Обленерго»

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 51 (п`ятдесят одна) грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ВП «Черкасиенергоремонт» ПАТ «Обленерго», що розташоване у с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, вул. Михайла Вербицького, 1, допустила порушення податкового законодавства, що призвело до несвоєчасного перерахування податкового зобов`язання з податку на ходи фізичних осіб на загальну суму 1223095,43 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 18127,41грн та за січень 2018 року в сумі 104968,02 грн. та до несвоєчасного перерахування податкового зобов`язання з військового збору на загальну суму 101555,80 грн., в тому числі на 2017 в сумі 92814,20 грн та за січень 2018 року в сумі 8741,60 грн.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 належним чином викликалася, однак не з`явилася. Будь - яких клопотань до суду не подала.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її необгрунтованою, та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2021 р., скасувати постанову Черкаської районного суду Черкаської області від 18.11.2021 р. і ухвалити нове рішення, яким провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відподальності, передбаченої ч.1 ст.163-4 КУпАП закрити.

Вимоги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 обгрунтувала тим, що про дату і час розгляду даної справи її не було повідомлено, а оскаржувану постанову вона отримала 02.12.2021 року.

В обрунтування апеляційних вимог зазначила, що ГУ ДПС у Черкаській області при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї було порушено вимоги Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення та ст.256 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено про її пояснення до справи про адмінправопорушення від 06.10.2021 р., та лист про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду протоколу від 06.10.2021 р. Також їй не були повідомлені її права і обов`язки та фактично проігноровано її прохання про ознайомлення з матеріалами справи.

Апелянт зазначає, що ст.163-4 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за «утримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій...».

Водночас в даному випадку мало місце несвоєчасне перерахування податку, тобто, склад праворушення, передбачений ст.163-4 КУпАП відсутній.

Наголосила на тому, що впродовж 2017 року працівникам ПАТ «Черкасиобленерго» тривалий час не виплачувалася заробітна плата (у зв`язку з чим трудовий колектив перебував у страйкових діях, а ситуація в ПАТ «Черкасиобленерго» неодноразово висвітлювалася на телебаченні та в мережі інтернет, де і зазначалося про фінансову кризу на Товаристві), в свою чергу і відповідні податки не були сплачені.

Зазначила, що вона, як головний бухгалтер відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» не може самостійно вплинути на виконання вимог зазначених в Податковому кодексі України, що зазначені в протоколі про адмінправопорушення.

Разом з тим, апелянт зазначає, що строки для накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились, так як, на її думку порушення зазначені в акті перевірки не є триваючими і на сьогоднішній день вимоги Податкового кодексу виконані в повному обсязі. Отже, строк притягнення (стягнення) за вчинення адміністративного правопорушення, яке було вчинено впродовж 2017-2018 року є пропущеним.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Чорного К.О., який клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали провадження, законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи міститься конверт рекомендованого повідомлення, що був направлений ОСОБА_1 , однак нею він не був отриманий, а повернувся до суду із відміткою, що «адресат за вказаною адресою відсутній» (а.с.23). Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Також, в матеріалах справи наявний супровідний лист суду про направлення копії постанови на адресу проживання ОСОБА_1 , однак відсутні докази отримання нею цієї копії.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Щодо апеляційних вимог слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.16.1.4 п.16.1 ст.16; п.38.1 ст.38; абз.2 п.57.1 ст.57; пп.168.1.1, пп.168.1.5, ст.168, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу, що призвело до несвоєчасного перерахування податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1223095,43 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 1118127,41 грн. та за січень 2018 року в сумі 104968,02 грн.; вимог пп.168.1.1, пп.168.1.5, п.168.1 ст.168 та пп.1.4 п.161 підрозд.10 розд. XX Податкового кодексу України, що призвело до несвоєчасного перерахування податкового зобов`язання з військового збору на загальну суму 101555,80 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 92814,20 грн. та за січень 2018 року в сумі 8741,60 грн.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в її апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.163-4 КУпАП настає у випадку неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 291/23-00-07-1318 від 12.10.2021 р. та даними витягу з акту документальної планової перевірки від 24.09.2021 р. №6681/23-00-07-0205/25672930 від 24.09.2021 р., а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Більше того, факт вчинення адміністративного правопорушення, який ставиться у провину ОСОБА_1 , не спростовується в її апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, у витягу з акту від 24.09.2021 р. №6681/23-00-07-0205/25672930 викладені фактичні обставини, на підставі яких було складено протокол про адміністративне правопорушення №291/23-00-07-1318 від 12.10.2021 року.

Доводи ОСОБА_1 про те, що порушення зазначені в акті перевірки не є триваючими і на сьогоднішній день вимоги Податкового кодексу виконані в повному обсязі, а тому строки для накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП закінчились, є безпідставними з огляду на таке.

Так, в листі Міністерства доходів і зборів України від 13.05.2013 року №1101/Н/99-99-15-04-01-14, вказано, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила будь-які певні дії або бездіяльність, перебуває далі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом будь-якого часу. Іноді такий стан триває значний час і весь час винний безперервно вчинює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Таким чином, триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок. Стягнення за такі адміністративні правопорушення може бути накладене у строк не пізніше ніж через два місяці із дня їх виявлення (із дати складання та підписання акта перевірки).

З огляду на вказане, апеляційний суд зазначає, що у даному випадку правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 є триваючим, оскільки остання тривалий час не виконувала обов`язки, покладені на неї податковим законодавством та таке порушення було виявлено контролюючим органом лише після проведення документальної планової виїзної перевірки ВП «Черкасиенергоремонт» ПАТ «Черкасиобленерго», а тому строки для накладення адміністративного стягнення розпочинають свій перебіг з дня виявлення (припинення) такого порушення, тобто з 24 вересня 2021 року та, з огляду на ту обставину, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом, складають три місяці з дня виявлення такого правопорушення.

Відповідно до вимог ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Адміністративне стягнення за це адміністративне правопорушення було накладено на ОСОБА_1 18.11.2021 р., тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, а тому посилання апелянта на порушення вимог ст.38 КУпАП є безпідставним.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені останньою у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 18 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 51 (п`ятдесят одна) гривна, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок