Справа № 313/1439/21
Провадження № 3/313/41/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2022 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення №1 Мелітопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 13.04.2021 р. у справі № 313/342/21 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 34000,00 грн. на користь держави, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , порушив порядок провадження господарської діяльності, так як 03.11.2021 р. о 21 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії, чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, плодового, алкогольних і тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995р.

У присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у ОСОБА_1 було вилучено двадцять дві пляшки з рідиною з хімічними запахами горілки та сорок три пачки цигарок, які згідно квитанції № 117/21 від 03.11.2021 р., передані до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції.

Відповідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду за адресою місця реєстрації, яку вказаного у протоколі, в установленому законом порядку засобами поштового зв`язку.

ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та сповіщений у встановленому законом порядку, що справа розглядається Веселівським районним судом Запорізької області.

У практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, Суд зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України» 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

Таким чином, зважаючи, що ОСОБА_1 сповіщений про місце та час розгляду справи, проте до суду не з`явився, не надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає та оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідальність за ч.2 ст.164 КУпАП наступає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 р. надано роз`яснення про те, що ч. 1 ст. 202 КК ( 2341-14 ) передбачено кримінальну відповідальність за такі порушення порядку зайняття господарською діяльністю:

1) здійснення без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності такої діяльності, що містить ознаки підприємницької та яка підлягає ліцензуванню;

2) здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до законодавства;

3) здійснення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з порушенням умов останнього.

Відповідальність за ці діяння настає за умови, що від них отримано доход у великих розмірах.

Здійснення фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи зареєстрованими юридичними особами та суб`єктами підприємництва - фізичними особами діяльності, що містить ознаки підприємницької та яка підлягає ліцензуванню, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, за умови, що отриманий доход не становить великого розміру, складу злочину, передбаченого ст. 202 КК ( 2341-14), не утворює, а є адміністративним правопорушенням, передбаченим відповідно ст. 164 чи статтями 160, 160-2, 164-3, 177-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( 80731-10 ) або Декретом Кабінету Міністрів України «Про податок на промисел» ( 24-93 ).

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 р. під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідальність за ч.2 ст.164 КУпАП настає, коли особу, за дії, передбачені частиною першою цієї статті,протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах.

ОСОБА_1 постановою Веселівського районного суду Запорізької області від 13.04.2021 р. у справі № 313/342/21 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 34000,00 грн. на користь держави.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст. 164 КУпАП підтверджується доказами, а саме:

- рапортом ( а.с.1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 678156 від 03.11.2021 р. ( а.с.2);

- поясненнями ОСОБА_4 (а.с.3);

- поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4).

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали, суд вважає, що вину ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст.164 КУпАП, доведено.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи викладене і оцінюючи докази, а також приймаючи до уваги вимоги передбачені ст.ст.27 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.164 КУпАП у виді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на користь держави, що за переконанням суду, буде сприяти виправленню та попередженню скоєння ним у подальшому нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним з ОСОБА_1 стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 р.,ст.ст.1,2,7,9,23,27, 40-1,164, 221, 246, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень на користь держави.

Речові докази: двадцять дві пляшки з рідиною з хімічними запахами горілки та сорок три пачки цигарок, які зберігаються за адресою: АДРЕСА_2 , згідно квитанції № 117/21 від 03.11.2021 р., конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Копію постанови для виконання направити ОСОБА_1 та начальнику відділення поліції № 1 Мелітопольського РУП ГУНП України в Запорізькій області для відома.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

10.01.22