ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 689/576/22

Провадження № 33/4820/323/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 травня 2022 року,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія військової частини НОМЕР_2, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн.20 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 13 квітня 2022 року р 21 год. 20 хв. на автомобільній дорозі Ярмолинці-Кам`янець-Подільський 2 км.+800 м. керував транспортним засобом - автомобілем марки «Audi», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки факт його вини належними та допустимими доказами не доведено так як за кермом транспортного засобу перебував його племінник - ОСОБА_2 , який з`їхавши з дороги, відійшов на декілька хвилин за допомогою. Він лише перебував в салоні автомобіля чекаючи родичів. Під час розгляду справи судом першої інстанції він надавав заяви від ОСОБА_2 , що за кермом автомобіля був саме він, а також заявляв клопотання про допит даного свідка, проте його звернення залишилися поза увагою суду.

Вказував, що в процесі розгляду справи він надавав свідчення, які йому рекомендував його адвокат. При цьому намірів вводити суд в оману не мав, а повністю покладався на компетенцію адвоката через свою юридичну необізнаність.

Зазначає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не є достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших доказів.

Звертає увагу ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі і на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а тому наданий суду відеозапис є також недопустимим доказом.

Зазначав, що він працює на посаді водія у Збройних Силах України, захищає територіальну цілісність держави. У зв`язку з позбавленням його права керування транспортними засобами він не зможе виконувати свій обов`язок щодо захисту країни в період військового стану.

До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення, 14 липня 2022 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить розгляд справи відкласти, у зв`язку із воєнним станом в державі та перебуванням його на службі у Збройних Силах України по захисті територіальної цілісності України, пов`язаною із агресією Російської Федерації.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала підстави для зупинення судового провадження, тому суддя вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до переконання, що за відсутності ОСОБА_1 , який проходить військову службу, справа не може бути розглянута, оскільки це порушує його право на захист, а тому апеляційне провадження по справі слід зупинити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 335 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Зупинити судове провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на період проходження військової служби, на особливий період.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний