Справа № 359/9146/22
Провадження № 3/359/4659/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2022 року серії ААД № 154026, 25.11.2022 року о 12 год. 14 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Запорізька, 1/11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в ЗОЗ КНП ББЛІЛ водій ОСОБА_1 неодноразово ухилявся, що було розцінено як відмову від проходження огляду, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2022 року серії ВАБ № 659739, 25.11.2022 року о 12 год. 35 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Запорізька, 1/11, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік командира роти № 2 ОСОБА_2 , внаслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян, Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїв дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно в день події він керував автомобілем марки "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_3 , в м. Бориспіль Київської області по вул. Запорізька, 1/11, де його зупинили співробітники патрульної поліції, з невідомих для нього підстав. За фактом пред`явлення на вимогу інспектора документів, останнім було повідомлено припущення про те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, однак поліцейський не роз`яснив, які саме ознаки він у нього виявив, зазначивши лише, що він може пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Він запитав у працівників поліції для чого це потрібно, оскільки будь-яких наркотичних речовин не вживав, на що поліцейські повідомили, що він може не проходити огляд, так як це його право. Потім він їм повідомив, що він не відмовляється та бажає пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні. Поліцейськими було проведено його поверхневий огляд без пояснень, у зв`язку із чим це необхідно. В подальшому на місце події під`їхала його цивільна дружина ОСОБА_3 . Працівник патрульної поліції ОСОБА_2 відразу почав вимагати в неї документи для перевірки, зазначаючи, що її було зупинено працівниками поліції, не зважаючи на її зауваження з цього приводу, що вона самостійно зупинилася, та не пояснюючи, у зв`язку з чим вона повинна пред`явити документи. Вважає таку поведінку працівників поліції непрофесійною та незаконною. Жодного разу в бік працівника поліції ні він, ні його дружина нецензурною лайкою не виражалися. Після цього працівники поліції повідомили, що відносно його дружини буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також складено протокол за ст. 173 КУпАП як на нього, так і на неї, не зважаючи на те, що будь-яких правопорушень вони не вчиняли, а виключно спілкувався з поліцейськими, оскільки були не згодні із їхніми незаконними діями. Як він зрозумів працівників поліції, що після складання цих матеріалів, вони проїдуть до медичного закладу, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння. Він бажав та погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі разом із працівниками поліції, оскільки був тверезий, і не відмовлявся від його проходження. Однак, не зважаючи на це, працівники поліції самостійно вирішили, що він ухиляється від медичного огляду, не зважаючи на те, що він неодноразово повторював, що бажає пройти освідування, і після цього склали на нього протокол за відмову від проходження огляду. Він, розуміючи, що відносно нього безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення, відразу направився до Бориспільської ЦРЛ, і добровільно о 16:40 год. 25.11.2022 року пройшов там комбінований тест на наркотики, що підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 734, яким встановлено, що він тверезий. На підставі наданих ним доказів просив суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, поліцейським до матеріалів справи не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вимог Інструкції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому, слід зазначити, що лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Враховуючи викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини: законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння; дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння; факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду; а також факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 154026 від 25.11.2022 року у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, проте з відеозапису, наданого працівниками поліції з нагрудних камер від 25.11.2022 року, суду неможливо пересвідчитись, яким чином співробітник патрульної поліції встановив наявність вказаних ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Це в свою чергу свідчить про те, що вищезазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист. Достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння у поліцейських не було, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження медичного огляду вписані ознаки, які не підтверджуються жодними доказами.

З наданого відеозапису взагалі не можливо встановити, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому не зафіксовано жодних ознак наркотичного сп`яніння, а поведінка ОСОБА_1 була сумнівною, адекватною для подій зафіксованих в протоколі. Це в свою чергу свідчить про те, що на відеозаписі не зафіксовано, які саме у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а також, які саме дії вчинював поліцейський, направлені на виявлення ознак сп`яніння, зазначених в протоколі.

Ці обставини вказують на незаконність вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, оскільки лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, останній повинен на вимогу останнього пройти відповідний огляд.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вимог чинного законодавства, в яких закріплено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт того, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснивши, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі про що неодноразово повторював працівникам поліції, жодних дій щодо ухилення від огляду не вчиняв.

На підтвердження цих доводів ОСОБА_1 надав копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 734 КНП "ББЛІЛ", складеного 25 листопада 2022 року о 16:40 год. за результатами проведеного комбінованого тесту на наркотики № 5, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані.

Також вищезазначені пояснення відповідають даним, що містяться на відеозаписі, зафіксованого інспектором поліції, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, і навіть просив їх поїхати разом, щоб він пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі в м. Бориспіль.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Так, у судовому засіданні, із переглянутого відеозапису від 25.11.2022 року та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, встановлено, що водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння не відмовлявся, проте отримав відмову від працівників поліції на пропозицію поїхати до закладу охорони здоров`я у м. Бориспіль, а саме до КНП "ББЛІЛ", для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, обґрунтовуючи це тим, що останній вчиняє дії, які свідчать про те, що він ухиляється від такого огляду. Однак, на вказаному відеозаписі не зафіксовано будь-яких дій, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 ухиляється від проходження огляду. Навпаки на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 постійно наполягав на проходженню огляду в медичному закладі.

Крім того, як вбачається із відеозапису працівники поліції на звернення ОСОБА_1 з приводу того, що він бажає проїхати із ними, повідомили, що він має змогу пройти огляд вже самостійно, однак не надавали ОСОБА_1 на його вимогу направлення для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у м. Бориспіль. У зв`язку з чим останній був вимушений пройти відповідний огляд самостійно у закладі охорони здоров`я КНП "ББЛІЛ", що підтверджується відповідним висновком за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 від 25.11.2022 року.

Також, суд відкидає посилання на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 25.11.2022 р., оскільки ним не підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке настає згідно ст. 130 КУпАП.

Крім того, наявні у матеріалах адміністративної справи рапорти працівників патрульної, що долучені до протоколу про адміністративні правопорушення, не можуть бути розцінені як беззаперечні обставини для наявності доведеності обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130. Оскільки як встановлено в ході судового розгляду, відомості викладені у цих рапортах суперечать даним, що зафіксовані на відеозаписі, оскільки у рапортах вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, однак на вказаному відеозаписі не зафіксовано жодного разу, щоб останній відмовлявся проходити такий огляд, а навпаки висловлював бажання його пройти. Крім того, рапорти працівників поліції, на думку суду є неналежними доказами, оскільки належить до внутрішніх документів Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області.

З огляду на це, а також враховуючи, що вказані рапорти містять опис обставин від імені зацікавленої особи працівників поліції, суддя не може прийняти їх і як допустимий доказ, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020.

Інших достатніх доказів, які би спростували пояснення ОСОБА_1 , працівниками поліції не надано.

Таким чином, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, не відповідають об`єктивній істині та суперечать фактичним обставинам встановленим судом. Докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності долучені до протоколу, не відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, оскільки із відеозапису слідує, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 25 листопада 2022 року відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в найближчому закладі охорони здоров`я.

З огляду на це, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Наведене свідчить, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 154026 від 25.11.2022 р., щодо відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними та перевіреними судом доказами.

Ці обставини в сукупності вказують про порушення працівниками поліції, під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення ч. 1 за ст. 130 КУпАП, законодавчо врегульованого порядку організації та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння та фіксації факту відмови водія від проходження такого огляду.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Також суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 і у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, та склад даного адміністративного правопорушення, судом не встановлений, виходячи із такого.

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Поняття "громадського порядку" вченими розглядається в широкому та вузькому значенні. У широкому значенні громадський порядок система, порядок суспільних відносин, що складаються під впливом соціальних норм при провідній ролі правових норм. У такому розумінні громадський порядок створює сприятливі умови для успішного розвитку суспільства загалом, ефективного функціонування його соціальних інститутів і всієї політичної системи. У вузькому значенні громадський порядок розумівся вченими як система відносин, що складаються при знаходженні громадян у громадських місцях: на вулицях, площах, у садах, у громадському транспорті, видовищних заходах, підприємствах торгівлі та громадського харчування і т.п. Для громадських місць, як зазначалося, є характерним: доступність їх для населення, необхідність забезпечення громадян можливістю користуватися правами, що їм належать, захисту їхнього життя і здоров`я, честі, гідності та майна.

Отже, об`єктом захисту у ст. 173 КУпАП є громадський порядок, який представляє собою систему суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є наявність хуліганського мотиву. Особа діє із хуліганським мотивом коли її дії проявляються у очевидному, демонстративному, зневажливому ставленні до встановлених у суспільстві правил поведінки та етики, прояві зневаги до існуючих правил і норм поведінки. При цьому, прояв неповаги повинен бути явним, демонстративним, безсумнівно очевидним як для особи, що вчиняє хуліганство, так і інших очевидців, поширюватись на значне та невизначене коло оточуючих. Для хуліганського мотиву дій винного характерно те, що ці дії логічно не обґрунтовані і не обумовлені певними обставинами, без чіткого визначення спрямованості і предмету посягання.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Хуліганство відрізняється від інших дій, які за своїм проявом схожі на хуліганство, однак за своїм суб`єктивним проявом не утворюють складу даного адміністративного правопорушення. Зокрема, якщо дії особи були викликана неприязними відносинами до певної особи, як довго триваючими так і тими, які виникли раптово, в тому числі і у випадку неправомірної поведінки особи, то такі не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Водночас у судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним будь-яких хуліганських дій, оскільки нецензурною лайкою в бік працівника поліції він не висловлювався.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 659739 від 25.11.2022 року, свідки та потерпілі від правопорушення відсутні. До протоколу додається відеоматеріали з боді-камер 475245 та 470874, та рапорт.

Детально дослідивши відеозапис з боді-камери поліцейських, суддя не виявив ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме об`єктивної сторони, яка полягає у нецензурній лайки в громадському місці в бік командира роти № 2 БПП в м. Бориспіль старшого лейтенанта поліції Єгорова Є.О. На відеозапису також не міститься будь-яких попереджень зі сторони працівника поліції щодо припинення певних дій особою, які порушують громадський порядок.

Так, на вказаному відеозаписі зафіксовано лише, що ОСОБА_1 виражав своє незадоволення щодо незаконності дій працівників поліції, розмовляючи іноді на підвищених тонах. Аналіз цих подій, зміст і форма висловлювань ОСОБА_1 їх скерованість, направленість та форма, а також їх причини дають підстави для висновку, що мотивами таких дій були неправомірні, на думку ОСОБА_1 , поведінка та дії працівників патрульної поліції, зокрема що вони не обґрунтовуючи підстав, відразу запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, без жодних мотивувань провели поверхневий огляд, незаконно винесли відносно його цивільної дружини постанову за порушення ПДР, які вона не вчиняла, самостійно вирішили, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не зважаючи, що він бажав пройти такий огляд і не ухилявся в будь-який спосіб від його проходження, а також по відношенню до нього особисто, у зв`язку із висловленням ним вказаних зауважень. Ці висловлювання мали чітко виражений індивідуальний характер, мали форму висловлення про себе шляхом обурення діями працівника поліції, висловленими, іноді, на підвищених тонах, проте не були розраховані на можливість їх сприйняття оточуючими. Суддя звертає увагу на те, що ці висловлювання за своєю формою були вираженням власних емоцій ОСОБА_1 та не ставили перед собою мету порушення громадського порядку.

Крім того, суддя при цьому звертає увагу на те, що при озвученні ОСОБА_1 вищезазначених висловлювань не було будь-яких сторонніх осіб, а присутні виключно працівники патрульної поліції, дії, яких, на думку ОСОБА_1 , були неправомірними. Таку поведінку та дії ОСОБА_1 , на думку суду не можливо розцінити як прояв явної та демонстративної неповаги до суспільства. Вони були обумовлені певними обставинам із чітким визначенням їх спрямованості та мають відповідне обґрунтування за відсутності факту протиставлення ОСОБА_1 і його поведінки суспільству в особі певної кількості людей із установленими у них правилами етики та моралі.

При цьому, з долученого до матеріалів справи відеоматеріалу не вбачаться, що ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою чи висловлювався ненормативною лексикою на адресу працівника поліції ОСОБА_2 чи будь-якого іншого працівника поліції. Переглядом наданого суду відеофайлу встановлено, що ОСОБА_1 лише виражав своє незадоволення щодо неправомірних, на його думку, дій працівників поліції.

Наведене дає підстави стверджувати про те, що мотив дій ОСОБА_1 , які проявились у певних висловлюваннях, іноді на підвищених тонах, в сторону працівника поліції, який на думку останнього, поводив себе незаконно та непрофесійно, був не хуліганський, а особиста неприязнь, яка мала раптово виниклий характер. Це вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 як хуліганського мотиву, зокрема, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КК України в цілому.

При цьому, наявний у матеріалах адміністративної справи рапорт інспектора поліції БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Єгорова Є.О. не може бути розцінені як беззаперечна обставина для наявності доведеності обставин вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Так, як встановлено в ході судового розгляду, відомості викладені у цьому рапорті суперечать даним, що зафіксовані на відеозаписі, оскільки у рапорті вказано, що громадянка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції поводив себе неадекватно та виражалася в його бік та інших працівників патрульної поліції нецензурною лайкою, однак на відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 жодного разу не висловлювалася нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, не використовував під час спілкування з ними ненормативну лексику в їх бік, а поведінка ОСОБА_1 була нормальною та адекватною для подій зафіксованих в протоколі. Також суддею враховується, що вказаний рапорт містять опис обставин від імені зацікавленої особи працівника поліції. У зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання цього рапорту.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що даний рапорт інспектора БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП не має ознак офіційної реєстрації у відділенні поліції, суддя оцінює його критично та не приймає до уваги.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, в матеріалах справи відсутні.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що належних і допустимих доказів, якими би спростовувались вищезазначені пояснення ОСОБА_1 про обставини події, в матеріалах справи немає.

Таким чином, аналізуючи надані суду докази, зокрема відеозаписи на DVD-R диску, що міститься в матеріалах справи, суддя приходить до висновку про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян із мотиву неповаги до суспільства, та вчинення ним саме таких дій.

Отже, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і громадську безпеку, тобто вчинив дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини у громадських місцях (вулицях, парках, скверах, інших місцях масового перебування громадян), і як наслідок порушення спокою громадян, тобто невизначеного кола осіб, як потерпілих, судом не встановлено, на підставі чого суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останній посадовою особою, якою було складено протокол, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що як протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 154026 від 25.11.2022 р., так і протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 659739 від 25.11.2022 року, складені щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати такими процесуальними документами, які засвідчує факт вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративних правопорушень, визначених ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, за ст. 173 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених цими статтями.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 173, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк