Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.05.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка Б.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Бойка Б.Б. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2021.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 21.01.2021 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.
25.10.2020, о 21 год. 57 хв., в м. Ужгород, по вул. Другетів,158, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген Шаран», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення п. 2.5 ПДР відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорущення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бойко Б.Б. просить скасувати вказану вище постанову судді Ужгородського міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 від 21.01.2021, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник Бойко Б.Б. посилається на те, що вищевказана постанова судді від 21.01.2021 підлягає скасуванню, оскільки вона є, на його думку, незаконною.
Судом, на думку захисника Бойка Б.Б., не з?ясовано всіх обставин справи (неповно та поверхнево), що мають значення для правильного її вирішення.
Так, при розгляді даної справи місцевий загальний суд невірно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази.
В оскаржуваній постанові судді щодо ОСОБА_1 від 21.01.2021 зазначено, що під час розгляду справи переглянуто відповідні відеозаписи з камер працівників поліції, що оформляли матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Зі змісту вищевказаних відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 не погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння поліцейським як на місці зупинки, так і у медичному закладі.
При цьому ОСОБА_1 було роз?яснено наслідки такої відмови.
Такої думки суд дійшов помилково, на думку захисника, оскільки відповідний відеозапис неодноразово переглядався цією стороною захисту, якою встановлено, що «там відсутня відмова від проходження освідчення. Також відсутні свідки, в присутності яких мав би фіксуватися факт такої відмови».
Суд неправомірно не врахував свідчення ОСОБА_3 , який під час судового розгляду даної справи надав свідчення, що спростовують позицію суду.
Також свідок пояснив чому саме підписав підготовлені працівником поліції пояснення, а також те, що йому ніхто не роз?яснив його права та обов?язки, відповідальність, наслідки тошо, а роз?яснив лише зміст статті шістдесят третьої Конституції України.
На думку захисника, з урахування свідчення свідка « ОСОБА_4 », наданих ним у судовому засіданні, матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження «освідчення» на стан алкогольного сп?яніння.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об?єктивну істину в справі.
Виходячи з наявних у даній справі матеріалів, захисник Бойко Б.Б. вважає висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, про наявність у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджуються зібраними у справі доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів та ґрунтуються на припущеннях.
Також сторона захисту вважає, що відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження «освідчення» на стан алкогольного сп?яніння виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , який підтримав повністю наведену вище апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга захисника Бойка Б.Б. задоволенню не підлягає з таких підстав.
Ужгородський міськрайонний суд правильно встановив та визнав доведеними повністю відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.10.2020 серії ДПР18 № 283835 (а.с.1) обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП 25.10.2020, о 21 год. 57 хв., в м. Ужгород, по вул. Другетів,158, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольксваген Шаран», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення п. 2.5 ПДР відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Вина ОСОБА_1 повністю стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2020 серії ДПР18 № 283835 (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 2,3), відеозаписом фіксації зазначеного вище адміністративного правопорушення, доданим до вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення.
З пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 25.10.2020 вбачається, що цієї ж доби, о 21 год. 57 хв., в м. Ужгород, по вул. Другетів,158, у їхній присутності водій транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога для визначення стану сп?яніння, проміле, що засвідчено підписом кожного свідка (а.с. 2,3).
Після цієї пропозиції водій вказаного легкового автомобіля ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження цього огляду у такому порядку, посилаючись на свій стан здоров?я, що стало підставою для складання щодо нього наведеного вище протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2020 серії ДПР18 № 283835.
Письмові пояснення двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджують обставини відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартомлікарем, так і у лікаря у відповідному закладі охорони здоров`я (а.с. 1,2,3,8).
Тобто патрульним поліції, яким щодо ОСОБА_1 складено наведений вище протокол про адміністративне праопорушення виконано вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»№ 1452/735 від 09.11.2015, ст.ст. 1,2,8,9,245,252,254,256,265-1,266 КУпАП.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачено статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Наявні у даній справі зазначені вище докази повністю спростовують наведені в апеляційній скарзі захисника Бойка Б.Б. доводи про протилежне.
Ужгородський міськрайонний суд, розглядаючи дану справу, також дотримав усі вимоги Закону, зокрема ст.280 КУпАП, правильно встановив обставини даної справи, які підтверджуються належними, допустимими доказами, яким суд дав правильну оцінку, встановивши, що ОСОБА_1 вчинив за вказаних вище обставин адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, винність даної особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку саме про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі зазначених вище доказах, які є належними й допустимими і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Усі наведені вище доводи захисника Бойка Б.Б. спростовуються матеріалами даної справи, у зв?язку з чим не беруться до уваги апеляційним судом.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення у даній справі в апеляційній скарзі захисник Товтина В.М. не посилається й під час перевірки даної справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області обґрунтовано дав критичну оцінку наданим під час судового розгляду даної справи поясненням свідка ОСОБА_8 , оскільки вони не узгоджується з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема письмовим поясненням іншого свідка ОСОБА_9 та наявним у даній справі відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння.
Апеляційним судом згідно його постанови від 20.07.2021 (а.с.53) неодноразово викликалися на розгляд даної справи свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на апеляційний розгляд не з?явилися з невідомих суду причин, а тому дану справу розглянуто без їхньої участі.
Надані апеляційному суду захисником Бойком Б.Б. відібрані ним, що слідує з його доводів, письмові пояснення свідка у даній справі ОСОБА_9 (а.с.56) апеляційний суд не бере до уваги як допустимий доказ доводів захисника про те, що надані цим свідком працівникам патрульної поліції у даній справі письмові пояснення (а.с.3) є неправдивими.
Тому оскаржувана у даній справі постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2021 щодо ОСОБА_1 як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана захисником Бойком Б.Б. апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника БОЙКА Богдана Богдановича залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_2 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.01.2021 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя