Справа № 503/1334/22
Провадження №3/503/1027/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вчителем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП,

встановив:

12.11.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762232, згідно змісту якого 12.11.2022 року близько 10.00 години собака, яка належить ОСОБА_1 , без намордника забігла на територію домоволодіння ОСОБА_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та загризла курей в кількості 2 (двох штук), заподіявши тим самим матеріальний збиток ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання особа , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про поважність причин неявки суду не повідомила, про місце і час розгляду справи була своєчасно сповіщена належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762232 від 12.11.2022 року, в якому було зазначено про повідомлення ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 23.11.2022 року о 09 год. 00 хв. у Кодимському райсуді із проставленням останньою свого підпису про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи. При цьому, в зазначеному протоколі ОСОБА_1 проставлений підпис також в графі про отримання другого примірника цього протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останньої від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, ч.2 ст. 268 КУпАП не визнає обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 154 КУпАП. У зв`язку з вище викладеним суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно положень ст. 221 КУпАП суду підвідомчий розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених частиною другою статті 154 КУпАП.

В свою чергу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» від 15 липня 2021 року № 1684-IX, яким ст. 154 КУпАП було викладено у новій редакції, зокрема в ній з`явилась частина третя, не було внесено відповідні зміни до ст. 221 КУпАП, а саме доповнення її визначенням того, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною третьою статті 154 КУпАП, підвідомчий суду.

Однак, за умов правової невизначеності та зважаючи на ту обставину, що санкція ч.3 ст. 154 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді конфіскації тварини, а з врахуванням положень ч.1 ст. 29 КУпАП, згідно яких конфіскація застосовується за рішенням суду, то суд вважає, що розгляд даної справи все ж належить до підвідомчості суду.

Диспозиція частини третьої статті 154 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

В свою чергу ч.1 ст. 154 КУпАП передбачає відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

При викладенні об`єктивної сторони правопорушення у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762232 від 12.11.2022 року (а.с.2) не зазначено, що саме, на думку посадової особи органу Національної поліції, який складав даний протокол, із переліченого у ч.1 ст. 154 КУпАП стало причиною настання події «утримання», «приведення у громадське місце» або «вигулювання» собаки.

В свою чергу, згідно змісту письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 12.11.2022 року (а.с.5), свідка ОСОБА_3 від 12.11.2022 року (а.с.6) та письмових пояснень самої ОСОБА_1 від 12.11.2022 року (а.с.4) у відсутність останньої вдома її дві собаки забігли на територію домоволодіння ОСОБА_2 .

Водночас суд відзначає, що у всіх згаданих поясненнях вище вказані особи відзначали про множинну кількість собак двох, в той час як у змісті протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 762232 від 12.11.2022 року (а.с.2) зазначено про одну собаку.

На думку суду таке переміщення собаки ОСОБА_1 не можна оцінити як «приведення у громадське місце» або «вигулювання», оскільки останні передбачають умисні свідомі активні дії власника на таке переміщення його собаки, в той час як згідно вище згаданих пояснень переміщення собаки ОСОБА_1 з території її домоволодіння сталося поза межами її умислу. Водночас чинне законодавство не передбачає заборони на «утримання» собак на території свого домоволодіння.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Суд не вважає необхідним і можливим надавати оцінку достатності заходів вжитих ОСОБА_1 для попередження виникнення ситуації щодо самовільного неконтрольованого залишення належною(-их) їй собакою(-ами) території її домоволодіння, а також наявності або відсутності недбалості в її діянні, оскільки дані обставини не впливають на кваліфікацію пред`явленого їй адміністративного обвинувачення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 213, 221, 246-247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 154 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко