Номер провадження: 33/813/87/22
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2021 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП ОСОБА_2 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №037615 28.08.2021 приблизно о 19 годин 10 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_1 у м. Одесі по вул. М. Грушевського,9, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та створив аварійну ситуацію водію автомобіля Toyota Prius д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який різко гальмував та змінив напрямок руху, здійснивши зіткнення зі стовпом, чим порушив вимоги п.2.3б, 10,1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортний засіб Toyota Prius отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2021 року провадження в справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 закрито, відповідно до п.1 ч.1 ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову суду та постановити нову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначив, що в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, суд приймає до уваги показання свідка, який є свідком, запрошеним правопорушником та водночас є його донькою, отже має пряму зацікавленість свідчити на користь правопорушника. Суд не надав належної оцінки розбіжностям в поясненнях правопорушника та свідка, в частині наявності самого маневру, оскільки правопорушник в своїх поясненнях вказує на те, що «увімкнувши показник повороту потрохи почав рух, маючи намір перестроїтись», в той час як свідок пояснює що « ОСОБА_2 ввімкнув правий поворот, але маневр перестроювання не починав», вказані розбіжності явно свідчать про те, що свідок надає пояснення на користь правопорушника, з метою сприяння останньому в ухиленні від адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 пояснює, що він після ДТП зупинився для того, щоб запитати про необхідність допомоги водію автомобіля Toyota, однак так і не зробив цього, залишивши місце ДТП, цю обставину суд також проігнорував. Судом було проігноровано той факт, що ОСОБА_1 на місці ДТП дав чіткі пояснення з приводу обставин ДТП та причин її настання, в подальшому під час складання протоколу відносно ОСОБА_2 останній не заперечував своєї провини, однак в подальшому, залучивши адвоката до участі в судовому засіданні почав викривляти обставини ДТП на свою користь. Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 закривши справу, оскільки було допущено неповноту судового розгляду. Щодо підстав проведення транспортно-трасологічної експертизи, то слід зазначити, що між автомобілями відсутній контакт, відеозапис події відсутній, а найголовніше те, що в даному випадку для правильного вирішення справи по суті немає необхідності в залученні експертів, оскільки в даному конкретному випадку розглянути справу можливо без наявності спеціальних знань в галузі трасологічних досліджень. Крім того, суд першої інстанції в своєму рішення зазначає про відсутність пошкоджень на автомобілі Nissan, як на одну з ознак відсутності в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, в той час як відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП безпосередній контакт між автомобілями не є необхідною обставиною для наявності ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

21.11.2021 ОСОБА_2 надав суду заперечення на апеляційну скаргу та просить суд залишити її без задоволення, а постанову суду без змін, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 жодних ознак того, що остання є зацікавленою свідчити на користь батька апелянтом не надано, відтак, зважаючи на вищезазначене, вважає, що посилання на зацікавленість ОСОБА_4 є безпідставними та необґрунтованими. Як ОСОБА_2 , так і свідок ОСОБА_3 свідчили про те, що маневр перестроювання ОСОБА_2 не виконувався. Більш того, така сама помітка, зроблена ОСОБА_2 , міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному ще 02.09.2021, який міститься в матеріалах справи, відтак посилання апелянта на те, що пояснення вищезазначених осіб мають розбіжності є безпідставними. Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 не зупинявся після ДТП є необґрунтованими та такими, що суперечать іншим доказам, наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що факт надання чи ненадання допомоги ОСОБА_1 після ДТП не є обставиною, що має значення для справи. Пояснення ОСОБА_2 , надані співробітникам УПП в Одеській області, не відрізняються від пояснень, які були надані останнім у суді першої інстанції, відтак звинувачення апелянта у тому, що ОСОБА_2 у суді почав викривляти обставини ДТП є безпідставними. ОСОБА_2 не заявлялось клопотання про проведення транспортно-трасологічної експертизи, адже на його транспортному засобі будь-які пошкодження відсутні. ОСОБА_1 , як і під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і разом з апеляційною скаргою, не надав жодного доказу того, що ОСОБА_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а лише посилається на те, що суд неповно здійснив розгляд справи, ОСОБА_2 є винним у інкримінованому адміністративному правопорушенні тощо. Поведінка ОСОБА_1 свідчить про те, що останній не зацікавлений у встановленні істини по справі, відтак, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_2 , суд першої інстанції ухвалив оскаржувану постанову, враховуючи наявні у справі докази.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників пригоди та їх представників, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення зводяться до того, що зіткнення між транспортними засобами не відбулося та не допускається порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вимог про єдність, гармонізованість та передбачуваність рішень суду. Суд послався на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №186/21/18 (провадження 33/774/269/18), в якій встановлено, що зіткнення між транспортними засобами не відбулося, що стало підставою закриття провадження у справі.

Інші висновки суду про фактичні обставини справи відсутні, суд обмежився цитуванням низки загальних статей КУпАП, якими врегульовані завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, складу осіб, хто може бути притягнутий до відповідальності та обов`язків органу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова суду не відповідає критеріям вмотивованості, оцінка доводам та запереченням учасників справи не надана, обставини справи встановлені неповно, і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.124 КУпАП склад правопорушення складає порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди видно, що ОСОБА_2 при зміні напрямку руху з лівої смуги до правої смуги не впевнився в безпечності та створив перешкоди у русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1 , який різко гальмував та змінив напрямок руху, здійснивши зіткнення зі стовпом, автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Первісні пояснення ОСОБА_2 підтверджують те, що він знаходився в лівій смузі руху, вирішив переміститися до правої смуги, яка була вільною від автомобілів, почав рухатися в цьому напрямку, але побачив у дзеркало автомобіль, що рухався на швидкості, тому він «встав до лівої смуги на місце», а автомобіль почав різко гальмувати та його занесло у стовп.

За поясненнями ОСОБА_1 він рухався в правій смузі, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 намагався переміститися в праву смугу руху, внаслідок чого він вимушений був різко гальмувати, щоб уникнути зіткнення та здійснив зіткнення зі стовпом.

Отже пояснення водіїв щодо фактичних обставин маневру, який намагався здійснити ОСОБА_2 , повністю узгоджуються з відомостями протоколу та свідчать про порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3б,10.1 ПДР.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в протоколі є зауваження про те, що він навіть не перестроївся до іншої смуги, не спростовують його власноручних пояснень про те, що він намагався це зробити, але побачивши автомобіль, повернувся до своєї смуги.

Не приймаються до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки жодні відомості про неї як свідка пригоди в протоколі не зафіксовані та її родинні стосунки з ОСОБА_2 піддають сумніву об`єктивність доводів про те, що вона була очевидцем подій. У своїх первісних поясненнях ОСОБА_2 про існування свідків не повідомляв, а у протоколі зазначено, що такі відсутні.

Кваліфікуючою ознакою статті 124 КУпАП не є зіткнення між транспортними засобами - учасниками пригоди, відтак висновки про це не можуть бути підставою закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу.

Постанова в іншій справі не має в цій справі преюдиційного значення та джерелом права не є, відтак не може бути підставою звільнення від відповідальності ОСОБА_2 .

Судом апеляційної інстанції у справі призначалася судова автотехнічна експертиза, яка не була виконана через неможливість надання учасниками провадження достатніх об`єктивних вихідних даних для її проведення, відтак справу вирішено в межах наданих доказів.

Вбачається, що під час провадження в суді пояснення ОСОБА_2 змінилися порівняно з первісно наданими у бік такої версії подій, яка виключає його відповідальність, однак вони суперечать його первісним поясненням та іншим зазначеним доказам, тому оцінюються критично та не спростовують первісно наданих працівнику поліції.

Об`єктивні відомості про швидкість руху водія ОСОБА_1 у справі відсутні, однак за умов встановлення того, що ОСОБА_2 здійснював дії зі зміни руху, і це вимусило водія ОСОБА_1 гальмувати, то такі фактичні обставини незалежно від швидкості руху іншого учасника зобов`язували його бути уважним та перед перестроюванням переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Викладене надає підстави для висновку про те, що в діях водія ОСОБА_2 є порушення п.п. 2.3б,10.1 ПДР, що складає склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи те, що пригода мала місце 28.08.2021, а на день розгляду справи апеляційним судом з дня вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці, провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2021 року скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є. С. Сєвєрова