Справа № 302/1006/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
20.12.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, одруженого, утримує троє неповнолітніх дітей, працює в ПАТ "Закарпаттяобленерго" Міжгірського РЕМ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.
Відповідно до постанови, 05.09.2022, приблизно о 19 год 30 хв, по вул. Центральна, що у с. Подобовець Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ - 2121» д/н.: НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в Міжгірській РЛ водій ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на те, щопостанова суду є необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати. Не заперечує той факт, що від проходження освідування у закладі охорони здоров`я відмовився, водночас зазначає, що на місці зупинки автомобіля йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Стверджує, що копію протоколу працівники поліції йому не вручали, при цьому поліцейські порушили вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), позаяк запропонували апелянту пройти освідування не на місці зупинки транспортного засобу, як це передбачено вищенаведеним нормативним документом, а одразу у медичному закладі. Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні відомості про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння. Стверджує, що рапорт поліцейського не можна вважати належним доказом у справі. Разом з тим, місцевий суд не взяв до уваги пояснення апелянта з приводу вказаної події. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Апеляційний суд бере до уваги те, що 20.12.2022 ОСОБА_1 направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Отже, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах спарив доказами, а саме.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №026367, 05.09.2022, приблизно о 19 год 30 хв, по вул. Центральна, що у с. Подобовець Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ - 2121» д/н.: НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в Міжгірській РЛ водій ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст.130 КУпАП. Як убачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 відмовився від підпису процесуального документу та від отримання його копії.
Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ВАБ №303967 від 05.09.2022, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн (а. с. 3).
Вищевказані обставини підтверджуються рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Хустського РУП ГКНП, сержанта поліції Легоша В. (а. с.).
У матеріалах справи міститься відеоматеріал, на якому відтворені події, що мали місце 05 вересня 2022 року за участі ОСОБА_1 . Так, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не надав конкретної відповіді, аргументуючи це тим, що погодиться на освідування лише у тому випадку, якщо поліцейські доведуть, що він керував автомобілем. Водночас, ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції за участі двох свідків, громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначив, що він їхав з роботи, відтак зупинився, аби відповісти на телефонний дзвінок, і в той момент, коли автомобіль був припаркований на узбіччі, до нього під`їхали працівники поліції.
Оцінюючи кожен вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Легош В. В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, під час розгляду справи у місцевому суді, а також при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 не здобуто жодного доказу, який може свідчити про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії поліцейського, що дає підстави для висновку про те, що апелянт погодився із законністю дій працівника поліції.
Суд також вважає, що підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні, оскільки свідки були ознайомлені зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного та наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Отже, норми ПДР встановлюють першочергово обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.
Відомості, які містяться у матеріалах справи у своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 своєю поведінкою засвідчив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння він не бажає проходити в закладі охорони здоров`я. Тому, доводи апелянта про те, що працівники поліції діяли всупереч приписам Інструкції, безпідставно склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи наявні у справі докази, є необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.
Факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом, що міститься на DVD диску, що у своїй сукупності безумовно підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Твердження апелянта про те, що у день складання протоколу ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу не перебував, апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.
Окрім письмових доказів, яким надана належна об`єктивна оцінка, апеляційний суд враховує, у тому числі, і наявний у матеріалах справи відеозапис, на якому зафіксована подія за участі ОСОБА_1 , що мала місце 05.09.2022. Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення. Отже, на відеоматеріалі чітко зафіксовано, що поліцейські, маючи сумніви щодо тверезості водія ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 чіткої та конкретної відповіді уникав, вказуючи при цьому, що працівники поліції не надали йому доказів керування ним автомобілем. Тобто, ОСОБА_1 своєю поведінкою засвідчив, що проходити огляд на стан сп`яніння не бажає, натомість зміст його слів: «Я їду з роботи, зупинився, щоб поговорити по телефону, тому ви мене не зупиняли», свідчить про те, що факт керування автомобілем він не заперечував.
Апеляційний суд бере до уваги те, що апелянтом не надано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що достовірність вищевказаних доказів викликають сумніви, і що на відеозаписі інша особа, а не ОСОБА_1 .
Апеляційний суд на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, визнає необґрунтованими і такими, що не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, оскільки поліцейські не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки, натомість одразу направили водія до закладу охорони здоров`я, чим порушили вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції. Відхиляючи твердження у цій частині, апеляційний суд враховує такі вимоги закону.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура огляду регламентована такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і конкретизують норми цієї статті, а саме: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та Інструкцією.
Згідно з пунктом 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, поліцейський уповноважений направити водія на огляд з метою визначення стану у тому числі алкогольного сп`яніння, саме до медичного закладу.
Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні відомості про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння є такими, що не впливають на висновки місцевого суду, які є обґрунтованими та правильними. Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі, який визнаний належним доказом у справі, поліцейські неодноразово наголошували водію, що у нього очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 не навів жодних спростувань.
При оцінці тверджень ОСОБА_1 про те, що рапорт працівника поліції не слід брати до уваги, такі апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що відомості, які містяться у рапорті, повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовних дій працівника поліції щодо оформлення ним протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, на підставі вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному правопорушенні; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33-35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 , не з`явившись на розгляд справи, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН