Справа № 740/5863/21 Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О.
Провадження № 33/4823/224/22
Категорія - ч. 4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Судом було встановлено, що 12 жовтня 2021 року, о 03 год. 30 хв., по вул. Дачна,69 в с. Зруб Ніжинського району ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме пиво, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її та закрити провадження по справі. Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням фактичних обставин справи. На думку апелянта, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова суду не містять об`єктивного опису події, у них неправильно зазначено місце і час вчинення правопорушення. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на стан його алкогольного сп`яніння. Вказує, що його пояснення у протоколі щодо заперечення вживання алкоголю суд проігнорував та невиправдано взяв його пояснення з відеозапису. Відеозапис до протоколу вважає неналежним доказом по справі. Зазначає, що не отримував повідомлення про розгляд справи за місцем проживання, оскільки зважаючи на специфіку роботи, вдома знаходиться не завжди, постанову також не отримував та мав змогу ознайомитися з її текстом лише 17.06.2022 року коли отримав її текст у електронному виді від секретаря суду, тому пропущений строк на оскарження постанови вважає з поважних причин.

На адресу апеляційного суду ОСОБА_1 надіслав заяву з проханням розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними у справі доказами.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався в судове засідання (а.с.23), шляхом направлення рекомендованого листа за адресою, яка вказана в протоколі, проте згідно довідки про причини повернення вона не була вручена у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором (а.с. 5) було зазначено адресу особи, відносно якої складався протокол.

ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також ознайомлено його із самим протоколом, про що свідчить його підпис в протоколі.

Жодних зауважень з приводу неповноти чи будь-яких уточнень особою при складанні протоколу зазначено не було.

Крім того, достеменно знаючи про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, особа відносно якої він був складений, знехтувала своїми процесуальними обов`язками щодо прискорення процедури розгляду порушеного в протоколі питання.

Так, вірно акцентував на цій позиції і районний суд, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому доводи апелянта щодо його неналежного повідомлення слід відхилити.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 038944 від 12.10.2022 року (а.с. 2), 12 жовтня 2021 року, о 03 год. 30 хв., по вул. Дачна,69 в с. Зруб Ніжинського району ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме пиво, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.10 є) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 власноруч підписав його та в поясненнях додав, що не употреблял.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частина 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 у справі №639/7491/21, провадження №3/639/2300/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.(а.с. 24-26).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що на запитання поліцейського чи вживав алкогольні напої в момент ДТП ОСОБА_1 пояснив, що випив пляшку пива після ДТП, а до ДТП не вживав. Далі в розмові поліцейським було уточнено час вчинення ДТП, на що ОСОБА_1 відповів, що скоїв ДТП о 3 годині ночі. При цьому поліцейськими було попереджено, що стосовно нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними. Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження, на підставі доказів, зібраних органом, повноважним на складання протоколу.

Що стосується тверджень апелянта, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова суду не містять об`єктивного опису події, у них неправильно зазначено місце і час вчинення правопорушення, та те, що о 3 год. 30 хв. сталося зіткнення, а не факт вживання алкоголю, то такі не є слушними, оскільки в повній мірі спростовуються даними відеозапису. Крім того диспозицією статті не передбачено обмеження часом вживання особою алкоголю, яка керувала транспортним засобом.

Вказівка апелянта на відсутність доказів щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння є також безпідставною, адже цей факт в повному обсязі спростовується самими поясненнями порушника, які зафіксовані на бодікамері поліцейського, і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні.

Дослідивши та оцінивши докази в їхній сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є) Правил дорожнього руху, а саме, до проведення медичного огляду вжив без призначення медичного працівника алкоголь.

За вказаних підстав, апеляційний суд приходить до беззаперечного висновку, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які є належними та допустимими, з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП є правильним та обґрунтованим з посиланням на відповідні докази.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з`ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З метою забезпечення доступу громадян до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко