Провадження № 3-в/127/124/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши подання старшого інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання старшого інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області Іванюк О.М. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді двохсот годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення. Подання мотивоване тим, що вказана постанова суду перебуває на виконанні в органу пробації, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являється, за зареєстрованим місцем проживання не проживає, його фактичне місце проживання встановити не вдалося, подання органу пробації про оголошення ОСОБА_1 в розшук залишені судом без задоволення.

Враховуючи вказане, керуючись ст. 80 КК України та аналогією закону, орган пробації вважає за доцільне направити в суд матеріали відносно ОСОБА_2 для вирішення питання про звільнення останнього від відбуванням адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області Іванюк О.М. подання підтримала та просила суд його задовольнити.

Особа, відносно якої розглядається подання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали подання, матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши представника пробації, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 31-1 КУпАП, суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 325-1 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Крім того, порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачений наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року "Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт" (далі - Порядок).

Так, згідно розділу 11 Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Функції уповноваженого органу з питань пробації при виконанні адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачені розділом ХІІ Порядку.

Відповідно до п. 12.1 Порядку, при виконанні постанов суду (судді) про застосування суспільно корисних робіт на уповноважений орган з питань пробації покладаються: облік порушників; роз`яснення порушникам порядку та умов відбування суспільно корисних робіт; погодження з органами місцевого самоврядування та власниками підприємств переліку об`єктів, на яких порушники виконуватимуть суспільно корисні роботи, та видів таких робіт; контроль за відбуванням стягнення порушниками та виконанням обов`язків власником підприємства за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт; облік відпрацьованого порушниками часу; проведення у разі потреби контрольних перевірок за місцем відбування порушниками суспільно корисних робіт; з`ясування причин невиходу порушників на суспільно корисні роботи; складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 325-4 КУпАП передбачено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 200 годин. Вказана постанова суду набрала законної сили 03.01.2020 року та була звернута до виконання.

З матеріалів подання вбачається, що місцезнаходження ОСОБА_1 невідоме, на неодноразові виклики до органу пробації останній не з`являється, за місцем проживання та реєстрації не проживає.

Таким чином ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді двохсот годин суспільно корисних робіт не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення.

Разом з тим, передбачені ст. 325-4 КУпАП заходи органом пробації не застосовували та не ініціювались.

В той же час орган пробації просить звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, посилаючись на ст. 80 КК України та аналогію закону, так як постанова суду не виконана впродовж двох років з дня набрання нею законної сили.

Суд звертає увагу, що поняття звільнення особи від відбування адміністративного стягнення КУпАП не передбачено. Застосування аналогії закону з ст. 80 КК України є неможливим та недоречним з огляду на те, що інститут звільнення особи є не процесуальним правом, а матеріальним, а також виходячи з суті вказаного інституту у кримінальному праві.

Інститут звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є державним регулюванням діяльності апарату примусу в частині виконання вироків суду, що набули законної сили.

Строки, встановлені у статті 80 КК України, є строками протягом якого апарат держави має виконати вирок. Якщо вирок державою не виконаний, а особа не вчинила жодних дій з ухилення від виконання вироку, застосуванню підлягає вказаний інститут, оскільки це пов`язано з правовою визначеністю для особи, що не допустила несумлінної поведінки під час виконання вироку та діяла відповідно до закону. При цьому вказана особа не має нести відповідальність за невиконання державою вчасно своїх функцій та не може перебувати невизначений час у стані правової невизначеності.

При цьому вказана ж норма, а саме ч.3,4 ст. 80 КК України передбачає наслідки для особи, яка ухиляється від виконання вироку чи вчинила інші кримінальні правопорушення під час вказаних строків. Вчинення вказаних незаконних дій зумовлює зупинення та переривання перебігу строків, що ще раз підтверджує мету існування зазначеної норми у кримінальному законодавстві України.

У даній справі особою допущено поведінку, яка може мати наслідком притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, а орган пробації фактично просить відновити право особи, що ухиляється від відбування стягнення, на правову визначеність щодо часу протягом якого вона діючи сумлінно, має очікувати виконання судового рішення державою.

Суд зазначає, що захисту підлягають виключно законні права особи. З метою дотримання саме законних прав особи можуть застосуватись аналогії закону.

Вказане свідчить про те, що орган пробації просить звільнити особу від відбування стягнення на підставі аналогії закону, який діє виключно для особи, що перебуває у правовому полі, з метою дотримання незаконних прав особи, що є підміною та нерозумінням суті права, як про адміністративні правопорушення, так і кримінального.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні подання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року слід відмовити.

Керуючись ст. 283, 304, 325-4 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого інспектора Вінницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2019 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: