Провадження №3/748/671/22
Єдиний унікальний № 748/906/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Ватоліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2022 року ОСОБА_1 о 12 год. 50 хв. у с. Жевідь Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Добровольців, керував мотоблоком марки «Кентавр», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в протоколі, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Кентавр», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Пункт 1.3 ГІДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п. 1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто, проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він с повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 278/3362/15-к від 01 березня 2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини ( рішення у справі «О Гадлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння зафіксовано на бодікамеру поліцейського, запис з якого переглянуто судом та на одному із відеозаписів безперервно та чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому медичному закладі.

Враховуючи обставини вчиненого, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 притягується вперше, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 п. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування всіма транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 (двадцять) коп. отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу стягнення судового збору).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хоменко Л.В.