Провадження №: 3/755/347/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2022 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установив :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 11.11.2021 порушив правила адміністративного нагляду будучи особою, щодо якої встановлено такий нагляд, а саме не прибув на реєстрацію до УП, за судовим рішенням про встановлення адміністративного нагляду з визначенням йому такого роду обмеження у порядку Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Вказаних висновків Cуд дійшов дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, виходячи з наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що статтею 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Тобто, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі Закон) адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них (ст. 2 Закону).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні зазначених у диспозиції статті правил адміністративного нагляду.

Стаття 9 Закону особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: а) прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; Пункт "а" статті 9 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2377-IV від 20.01.2005, № 901-VIII від 23.12.2015 б) з`являтися за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і давати усні та письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; Пункт "б" статті 9 із змінами, внесеними згідно із Законом № 901-VIII від 23.12.2015 в) повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; Пункт "в" статті 9 із змінами, внесеними згідно із Законом № 901-VIII від 23.12.2015; в редакції Закону № 409-IX від 19.12.2019 г) в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції. Пункт "г" статті 9 із змінами, внесеними згідно із Законом № 901-VIII від 23.12.2015\

До осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць (ст. 10 Закону).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу так і у формі необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка знаходиться під адміністративним наглядом.

Пунктом 2.2.17. Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі (затверджено Наказ МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань 04.11.2003 N 1303/203 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2004 р. за N 46/8645) термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, а саме порушення правил адміністративного нагляду (1); даними, що містяться у рапорті працівників правоохоронних органів, які кореспондуються з відомостями відображеними у протоколі про саме правопорушення в частині дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення (2); відомостями відображеними в судовому рішенні про встановлення адміністративного нагляду з визначенням обмежень та у самому обмеженні, які підтверджують застосування до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на час складання цього протоколу, адміністративного нагляду з відповідними обмеженнями на підставі положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (3).

Як наслідок, Суд уважає, дійсним (установленим) факт порушення правил адміністративного нагляду особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, Суд враховує таке.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У цій ситуації, Суд ураховує, обставини визначені ст. 33 КУпАП, та уважає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 34 указаного Кодексу, у т.ч. щире розкаяння винного, однак не убачає, в розумінні ст. 35 указаного Кодексу, обставин, які обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 187 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 187, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривень 20 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

С у д д я