Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №761/8709/22

провадження №33/824/1726/2021

7 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою судді, 2 квітня 2022 року приблизно о 19 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Mitsubishi Outlander 3.0 AT», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає про те, що єдиним доказом у справі на підтвердження його вини є відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, наявний у матеріалах справи на якому він відмовляється від запропонованого співробітниками поліції огляду на перевірку вмісту в організмі алкоголю, та підтверджує свою провину.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що останнім часом він переважно проживає по АДРЕСА_2 , оскільки доглядає за матір`ю похилого віку, яка має поганий стан здоров`я та потребує піклування. 2 квітня 2022 року, маючи намір записатися до лав територіальної оборони, він приїхав до міста Києва, оскільки тимчасово не працює, перебуває в скрутному матеріальному становищі. Після вирішення справ, він усвідомив, що вже був пізній час, розпочиналась комендантська година, тому вирішив переночувати в машині. Зранку мав повернутись до с. Трипілля. Після того, як запаркував автомобіль, він вжив алкоголь, оскільки планував їхати додому вранці. Через деякий час заснуву салоні автомобіля. Прокинувся раптово та збентежено, оскільки під час, коли автомобіль не здійснював рух, до нього підійшли співробітники патрульної поліції, які були здивовані, що він спить в автомобілі під час комендантської години.

Судом першої інстанції не враховано факт розташування його автомобіля неподалік від блок посту. Поліцейські розбудили його та без попередження застосували заходи примусу, а саме скручування рук, удар у голову та прикладом зброї у сонячне сплетіння.

Поліцейські вважали, що він може бути причетним до диверсійно- розвідувальної групи, або можливо терорист, тому вирішили не зволікати та застосували відносно нього заходи впливу в превентивних цілях. Він був готовий зізнатися в скоєнні будь-якого порушення, оскільки переживав за своє здоров`я. Також ці обставини не були враховані судом при розгляді справи. Працівники поліції вилучили у нього сумку з документами та телефоном, у зв`язку з чим його матір не могла до нього додзвонитися.

Після з`ясування обставин та перевірки документів зазначили, що він перебуває у стані сп`яніння, на що він зазначив про те, що не керував транспортним засобом, після того як вживав алкоголь.

Працівниками поліції здійснювали на нього тиск, у зв`язку з чим він відчував острах і паніку, а тому неодноразово підтвердив, що вживав алкогольні напої, оскільки відчував сильну напругу та біль, збентеженість й погіршення нервового і фізичного стану, переживав за своє життя та здоров`я, хотів щоб контакт з поліцією швидше було завершено, та щоб його відпустили.

У зв`язку з відчуттям значного дискомфорту та нервового напруження він неодноразово просив поліцейських не направляти на нього камеру, оскільки її світло дуже засліплювало зір, додавало запаморочення та впливало на свідомість.

Судом першої інстанції не враховано медичні документи, що підтверджують різке погіршення стану його здоров`я після інциденту.

Його захисником у справі подано скаргу стосовно протиправних дій поліцейських до Управління патрульної поліції в місті Києві, копія якої, міститься в матеріалах справи.

Суд не взяв до уваги, що наразі він перебуває у скрутному матеріальному становищі, отримавши травму голови зазначених подій і потребує додаткових коштів на лікування.

Працівники поліції у порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, здійснили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення без забезпечення належних доказів доведення його вини, оскільки відео зйомка відбувалась не безперервно.

Відеозапис не містить доказів того, що він керував транспортним засобом.

Судом першої інстанції не було враховано всіх обставин у справі, і, тим самим вважає, що його було позбавлено права на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування судом обставин справи, тому постанова підлягає скасуванню.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасника справи, явка якого до апеляційного суду є необов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, як зазначено в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у адміністративному провадженні, відповідно до яких вбачається наступне.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №087982 від 2 квітня 2022 року, в зазначений день о 19 годині 40 хвилин по вул. Оранжерейній в м.Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння , а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння зафіксовано працівником поліції відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року.

DVD диск з відеозаписом є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом досліджено DVD диск з відеозаписом.

З наданого працівниками поліції відеозапису слідує, що під час спілкування працівників поліції з водієм, в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння.

На указану пропозицію працівників поліції водій відмовився, що було зафіксовано на камеру працівника поліції.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. У такому випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки згідно відеозапису з бодікамери працівника поліції, вбачається, що ОСОБА_1 сам підтвердив факт вживання алкоголю та керування транспортним засобом (запис 470430 02/04/2022 о 20:29:41, 20:29:31, 21:09:47).

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахуванням судом першої інстанції медичної довідки, яка підтверджує різке погіршення стану його здоров`я після інциденту, оскільки зазначені обставини не впливають на правильність висновків суду першої інстанції в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції відносно ОСОБА_1 були застосовані заходи примусу, а також чинили психологічний тиск на нього, суд апеляційної вважає безпідставними, оскільки такі не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що його представником подано скаргу на дії працівників поліції не може бути доказом неправомірних дій останніх, оскільки остаточне рішення за таким зверненням не прийнято, неправомірність дій не встановлена.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в них, по справі не вбачається.

Судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Всі докази, покладені судом в обґрунтування вини ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою, як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта з приводу того, що відеозапис подій є неналежним доказом, так як він містить не повне відео, оскільки, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказана норма закону чітко визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які відображають реальні факти та є їх відтворення, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дотримання прав передбачених ст. 268 КУпАП було забезпечено ОСОБА_1 шляхом виклику його, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції. Будучи учасником судового розгляду справи в суді першої інстанції, а далі подавши апеляційну скаргу, ОСОБА_1 отримав можливість довести відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, але цього не зробив.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна