П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - адвоката ОСОБА_9,

інших учасників дорожньо-транспортної пригоди

- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2

- адвоката Олексієнка М.М.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні, у тому числі, в режимі відео конференції в системі "EasyCon", апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника його інтересів - адвоката Олексієнка М.М. з клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2022 рокустосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065345, 05.01.2022 року, о 11 год. 20 хв., на 30 км. автомобільної дороги "Київ-Харків" водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду та з автомобілем марки "ВАЗ 21104", д.н.з. НОМЕР_3 (водій ОСОБА_2 ), який здійснив вимушену зупинку, знаходився попереду.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

За результатами розгляду провадження, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її винуватості у вчиненні цього адміністративного правопорушення, а також суд вбачав порушення п.п. "а" п. 9.10 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля "ВАЗ 21104", д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам провадження, а також нормам матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 та представник його інтересів - адвокат Олексієнко М.М. в апеляційних скаргах просять скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2022 та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 та представник його інтересів - адвокат Олексієнко М.М. посилаються на те, що суд першої інстанції не викликав на жодне судове засідання учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника для надання своїх пояснень щодо обставин та механізму ДТП, а також не надав належної оцінки відеозапису моменту ДТП, та напроти взяв до уваги дані висновку експерта, проведеного на замовлення ОСОБА_3 , що призвело до помилкового винесення рішення в справі.

Зокрема, апелянти стверджують, що висновок експерта № 18/22 не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, а також Закону України "Про судову експертизу", при тому, що експерт ОСОБА_4 не провів повного дослідження та дав необ?єктивні та необґрунтовані висновки, оскільки за поставленими питаннями з ланки був виключений дійсний механізм ДТП, а саме, зіткнення автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 спочатку з автомобілем марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а потім уже з автомобілем марки "ВАЗ 21104".

Разом з апеляційними скаргами ОСОБА_2 та в його інтересах представник - адвокат Олексієнко М.М. подали і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, в яких також вказали про те, що до суду, зокрема, ОСОБА_2 , не викликали, а про існування судового рішення стало відомо тільки 28.04.2022 в телефонному режимі, а після ознайомлення з матеріалами справи, відразу ж учасник ДТП ОСОБА_2 та представник його інтересів - адвокат Олексієнко М.М. подали апеляційні скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, який пропущений з поважних причин.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 в суд апеляційної інстанції не з`явилась, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином.

17.05.2022 до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі, оскільки з введенням воєнного стану вона перебуває за межами України (а.с. 61-63).

18.05.2022 до Київського апеляційного суду надійшли заперечення захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 на апеляційну скаргу адвоката Олексієнка М.М., в яких він просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Вказує захисник ОСОБА_9 і на те, що, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065345 від 05.01.2022, останній складений стосовно ОСОБА_3 , а відомості про потерпілих та свідків в цьому протоколі відсутні, а також відсутні підписи будь-яких інших осіб, окрім поліцейського, який склав протокол, та самої ОСОБА_3 , також відсутні відомості про завдання будь-кому матеріальної шкоди, а тому, на його переконання, ОСОБА_2 та представник його інтересів - адвокат Олексієнко М.М. не мають права на апеляційне оскарження, так як не є учасниками процесу (а.с. 64-68).

Від інших учасників провадження у справі апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та представника його інтересів - адвоката Олексієнка М.М. і пояснення учасника ДТП - ОСОБА_1 , які підтримали доводи як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційних скарг в повному обсязі, пояснення захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3 , який заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційних вимог, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, пояснення судових експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення та додатково надані дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційних скарг, слід дійти наступного висновку.

За нормою ст. 269 КУпАП випливає, що потерпілим у справі є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Як випливає з обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 065345, 05.01.2022 року, о 11 год. 20 хв., на 30 км. автомобільної дороги "Київ-Харків" водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ), який рухався попереду та з автомобілем марки "ВАЗ 21104", д.н.з. НОМЕР_3 (водій ОСОБА_2 ), який здійснив вимушену зупинку, знаходився попереду.

Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 2).

Встановлення розміру збитків під час дослідження обставин та механізму ДТП в порядку КУпАП - законом не передбачено.

До протоколу додана схема місця ДТП, яка підписана водіями транспортних засобів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які були учасниками досліджуваної ДТП (а.с. 3).

А тому підстав вважати, що водій ОСОБА_2 не був учасником ДТП та не має права на оскарження судового рішення щодо встановлення обставин та механізму ДТП за його участі - не має.

Як указують приписами ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема потерпілим та його представником.

Оскільки стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за досліджуваних обставин не складався, він може оскаржити судове рішення як потерпілий, як і представник його інтересів - адвокат Олексієнко М.М.

Надалі, з матеріалів справи випливає, що ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 277-2 та п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, не повідомлялися і копія постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2022, на виконання ч. 2 ст. 285 КУпАП, кожному з них не направлялася.

ОСОБА_2 при розгляді справи судом - 07.02.2022 участі не брав.

Оскільки, ОСОБА_2 лише 29.04.2022 ознайомився з матеріалами справи (а.с. 32), а апеляційні скарги ним та представником його інтересів - адвокатом Олексієнком М.М. подані 06.05.2022 (а.с. 34-57), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 07.02.2022, з метою відновлення права ОСОБА_2 в даному провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними/не доведеними, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, з урахуванням позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до норми ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_3 за порушення останньою п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, судом першої інстанції не дотримано.

При цьому, у судовому рішенні міститься тільки виклад пояснень водія ОСОБА_3 , що є зацікавленою особою у розгляді справи, та висновок експерта № 18/22 від 25.01.2022, а тому є незрозумілим як суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях саме водія ОСОБА_2 наявні порушення п.п. "а" п. 9.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, заслуговує на окрему увагу позиція суду першої інстанції, що суду не надано доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 30), з якої незрозуміло хто саме і у який спосіб повинен був надати ці докази.

Між тим, надання оцінки діям водія ОСОБА_2 у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_3 , - є неприпустимим з огляду на положення Європейської конвенції з прав людини, Конституції України та засад провадження в справах про адміністративні правопорушення, оскільки судом підлягають дослідженню лише обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і стосовно особи, щодо якої він складений, а протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за досліджуваних обставин ДТП у даному провадженні не складався.

У свою чергу, з досліджених в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обставин встановлено, що 05.01.2022, о 11 год. 20 хв., на 30 км. автомобільної дороги "Київ-Харків" водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, та з автомобілем марки "ВАЗ 21104", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив вимушену зупинку та знаходився попереду.

Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

Отже, своїми діями ОСОБА_3 порушила п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП

Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладені такі ж обставини ДТП (а.с. 2), та схемою до нього, що підписана кожним з водієм без будь-яких застережень, з вказівкою механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 3).

Скориставшись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, ОСОБА_3 на місці події будь-яких пояснень не надала (а.с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_3 суду першої інстанції від 02.02.2022 випливає, що 05.01.2022, приблизно о 11.20 год., вона керувала технічно справним автомобілем марки "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , та рухалась по другій смузі руху проїзної частини автодороги "Бориспіль-Київ" зі швидкістю приблизно 100-110 км/год.

Попереду її автомобіля, в другій смузі руху попутного з нею напрямку, зі швидкістю приблизно рівній швидкості її автомобіля, рухався автомобіль марки "Renault Master", в той момент, коли зазначений автомобіль проїжджав ресторанний комплекс "КІДЕВ", який розташований по праву сторону відносно напрямку їх руху, а відстань від передньої частини її автомобіля до задньої частини становила приблизно 40-50 м., без увімкнення показників пороту, несподівано для неї, вказаний автомобіль різко змінив напрямок руху праворуч, одночасно різко зменшуючи швидкість.

У той час вона, не змінюючи напрямок руху, почала реагувати на зазначену зміну дорожньої обстановки, тобто на небезпеку у вигляді автомобіля марки " Renault Master" та перешкоди у вигляді нерухомого автомобіля марки "ВАЗ 2110", як пізніше їй стало відомо, д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв та, всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, розмістив знак аварійної стоянки на відстані, приблизно 10-12 м., не ввімкнувши аварійну сигналізацію.

Зазначені орієнтири у відстанях вона вказує приблизними, оскільки після зазначеного ДТП разом зі своїм адвокатом виїжджала на місце та за допомогою рулетки, вони разом заміряли довжину дорожньої розмітки у вигляді переривчастої лінії білого кольору, тобто п. 1.5 Правил дорожнього руху України, а саме яка становить 5 м. та відстані між зазначеними лініями, а саме 10 м., після виявлення автомобіля "ВАЗ" вона одразу почала гальмувати, оскільки з правої сторони від неї рухалися автомобілі, а з лівої вона навіть не встигла глянути.

Оскільки з моменту виявлення попереду стоячого автомобіля марки "ВАЗ" вона не мала технічної можливості уникнути наїзду на нього, винною у зазначеному факті себе не вбачає (а.с. 19-20).

На противагу поясненням ОСОБА_3 , в суді апеляційної інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 пояснив про те, що він 05.01.2022, за досліджуваних подій керував автомобілем марки "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 , в другій смузі руху зі швидкістю 60-70 км/год., а побачивши перед собою аварійний знак та автомобіль "ВАЗ", що стояв попереду в його смузі руху, він почав гальмувати, і щоб об?їхати перешкоду, почав перестроюватись, взявши трохи правіше.

Проте права від нього смуга руху була зайнята іншими транспортними засобами, що рухалися, а тому він- ОСОБА_1 повністю зупинився.

Весь його маневр супроводжувався відповідними світловими покажчиками на автомобілі, але через 2-3 с. автомобіль, що рухався позаду нього - "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , зачепивши лівий борт його автомобіля правим дзеркалом свого автомобіля, зіткнувся у подальшому з автомобілем "ВАЗ" ОСОБА_5 , який стояв попереду.

Водій автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 навіть не намагалась гальмувати.

Вважає, що якби водій автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 по дотичній не зачепила його автомобіль "Renault Master", д.н.з. НОМЕР_2 , то удар в автомобіль "ВАЗ" був би набагато сильнішим і, можливо, з іншими наслідками.

Після оформлення автомобілі стояли на узбіччі.

На такі ж обставини водій ОСОБА_1 вказав і 05.01.2022 (а.с. 6).

Водій ОСОБА_2 в поясненнях від 05.01.2022 (а.с. 5) та в суді апеляційної інстанції пояснив, що у вказаний день він рухався з м. Бориспіль в напрямку м. Києва на автомобілі "ВАЗ 21104", д.н.з. НОМЕР_3 , у другій смузі руху.

Перед ним рухався вантажний автомобіль, який перевозив металобрухт, але вочевидь погано закріпив вантаж, тому що металобрухт з причепа злетів та потрапив йому на машину, пошкодивши її.

Він зупинився, вийшов з автомобіля, ввімкнув аварійну сигналізацію та виставив знак аварійної зупинки за 10-15 м. від автомобіля, а сам перебіг на узбіччя та зателефонував до поліції, щоб оформили ДТП.

Поки спілкувався з працівниками поліції, в його автомобіль вдарився автомобіль "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 .

Від удару його авто просунулося приблизно на 5 м.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 18/22 від 25.01.2022 за результатами проведення автотехнічного дослідження в справі про адміністративне правопорушення № 359/446/22 вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля "ВАЗ" 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 9.10 "а" Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля "ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 9.10 "а" Правил дорожнього руху України та знаходяться в причинному зв?язку з виникненням даного ДТП.

В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається, тому її дії не знаходиться в причинному зв?язку з виникненням даного ДТП.

В даній дорожній ситуації при зіткненні автомобілів "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , та ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , п. 13.1 Правил дорожнього руху України не має відношення до дій водія автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , тому при даних обставинах виникнення пригоди в діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п. 13.1 не вбачається (а.с. 21-26).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_4 свої висновки підтримав та пояснив наступне.

Так, як убачається з матеріалів справи, на місці події на водія "Suzuki Vitara" склали протокол щодо порушень п. 13.1 Правил дорожнього руху України, який вказує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В даному випадку, відповідно до відеозапису події пригоди, іде автомобіль "Suzuki Vitara", попереду нього в цій же смузі руху їде бус - "Renault Master", який зміщується в праву сторону, перед автомобілем "Suzuki Vitara" відкривається автомобіль "ВАЗ 2110", що стоїть у цій же смузі руху, водій автомобіля "Suzuki Vitara" починає гальмувати, але допускає зіткнення з автомобілем "Renault Master", а тому в діях водія автомобіля "Suzuki Vitara" беззаперечно є порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України до автомобіля "Renault Master", а вже після цього водій автомобіля "Suzuki Vitara" зіткнувся з автомобілем "ВАЗ 2110".

В даному випадку, по відношенню до "ВАЗ 2110" безпечна дистанція для водія автомобіля "Suzuki Vitara" дійсно ніякого відношення до ДТП не має.

Водночас, за досліджуваним відеозаписом подій в суді апеляційної інстанції, не знайшла свого підтвердження позиція сторони захисту ОСОБА_3 і експерта ОСОБА_4 , що водій автомобіля "Suzuki Vitara" ОСОБА_3 взагалі застосовувала гальмування.

Напроти, з відеозапису випливає, що у водія ОСОБА_3 була швидкість значно вищою, ніж у водія автомобіля "Renault Master" ОСОБА_1 , за яким вона рухалася, зближаючись з ним.

Коли ж водій ОСОБА_1 зменшив швидкість свого автомобіля, змістився трохи праворуч і зупинився, супроводжуючи маневр світловими покажчиками на автомобілі, оскільки попереду його напрямку перебував в нерухомому стані автомобіль "ВАЗ 21104", водій якого включив не тільки аварійну сигналізацію, а й виставив знак аварійної зупинки, то водій ОСОБА_3 , не реагуючи на зміну обстановки, не зменшуючи швидкості та напрямку руху, зіткнулася по дотичній з автомобілем ОСОБА_1 , а потім і з нерухомим автомобілем ОСОБА_2 (а.с. 7).

Отже, за дослідженим, у сукупності, суд апеляційної інстанції не бере до уваги висновки експерта ОСОБА_4 № 359/446/22 від 25.01.2022, оскільки вони не відповідають матеріалам провадження, зокрема не висвітлюють обставин ДТП, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення і який взагалі експертом не досліджувався, виключивши з даних обставин дії водія автомобіля "Renault Master" ОСОБА_1 , з яким саме і відбулося первісне зіткнення автомобіля "Suzuki Vitara" під керуванням ОСОБА_3 , яка порушила п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а потім, як наслідок, здійснила і зіткнення з автомобілем ВАЗ "21104", який перебував у нерухомому стані попереду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , і не мав відношення до зіткнення між автомобілями "Suzuki Vitara" під керуванням ОСОБА_3 та "Renault Master" під керуванням ОСОБА_1 .

Такі ж обставини, як встановив суд апеляційної інстанції, випливають і з наданого Київському апеляційному суду висновку № ВЕД-12/2022 від 25.05.2022 судового експерта ОСОБА_6 , згідно якого, враховуючи описаний в рамках даного дослідження механізм розвитку даної пригоди (зіткнення автомобілів "Suzuki", "Renault" та "ВАЗ"), за обставин та умов виникнення даної пригоди, що викладені в наданих на дослідження матеріалах справи, з технічної точки зору, водій автомобіля "Suzuki " ОСОБА_3 , повинна була діяти у відповідності до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

У свою чергу, в даній дорожній обстановці, що описана в наданих на дослідження матеріалах справи, водій автомобіля "ВАЗ" ОСОБА_2 , у разі вимушеної зупинки повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 9.9 "а" та 9.10 "а" Правил дорожнього руху України.

Враховуючи наведені в наданих на дослідження матеріалах справи характеристики виникнення даної пригоди (в контексті, що в даному випадку першочергово автомобіль "Suzuki" контактував з автомобілем "Renault", який рухався до пригоди дещо попереду нього в тій самій смузі руху), зниження швидкості руху автомобіля "Renault" (як і його руху до пригоди зі швидкістю меншою за швидкість руху автомобіля "Suzuki") не може бути трактоване в контексті створення водієм даного транспортного засобу перешкоди чи небезпеки для руху автомобіля "Suzuki" (та відповідно дана ситуація не може бути оцінена при регламентації дії даного водія відносно вимог п. 12.3 Правил дорожнього України), на якого у відповідності до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України в даній дорожній обстановці покладено обов?язок дотримання безпечної дистанції (що передбачає собою, в тому числі, й його рух зі швидкістю руху транспортного засобу, який рухається попереду, або зниження швидкості руху за умови, що транспортний засіб, який рухається попереду, її знижує).

Отже, в даній дорожній обстановці дослідження питання технічної можливості попередження даної ДТП з боку водія автомобіля "Suzuki"ОСОБА_3 експертним шляхом є методично недоцільним; вказана можливість пригоди (а саме першочергового контактування з автомобілем "Renault", та відповідно в послідуючому й контактування з автомобілем "ВАЗ") забезпечувалась в випадку дотримання вказаним водієм автомобіля "Suzukі" вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України (в контексті дотримання нею безпечної дистанції до автомобіля "Renault"), для чого в неї не було перешкод технічного характеру (в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо умов, які перешкоджали водію автомобіля "Suzuki" виконати вимоги наведеного вище пункту).

За обставин та характеристик виникнення даної пригоди, що описані в дослідницькій частині, дії водія автомобіля "Suzuki" ОСОБА_3 , з технічної точки зору, не відповідали п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та дана невідповідність знаходиться в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди.

В свою чергу, оцінка дій водія автомобіля "ВАЗ" ОСОБА_2 відносно вимог п.п. 9.9 "а" та 9.10 "а" Правил дорожнього руху України не потребує застосування спеціальних знань в галузі судової автотехнічної експертизи та може бути здійснена самостійно з врахуванням умов увімкненості аварійної світлової сигналізації на автомобілі "ВАЗ" та відповідно розташування знаку аварійної зупинки відносно автомобіля "ВАЗ" на момент скоєння даної пригоди. При цьому, виходячи з умови, що контактування автомобіля "Renault " та "ВАЗ" в даному випадку не мало місця (дані відносно чого в наданих на дослідження матеріалах справи відсутні), навіть при умові невідповідності дій автомобіля "ВАЗ" ОСОБА_2 вимогам наведених вище пунктів (п.п. 9.9 "а" та 9.10 "а" Правил дорожнього руху України), вказана невідповідність не знаходиться в причинному зв?язку з виникненням даної пригоди (а.с. 79-85, 86-87, 95-101, 102-103).

Саме з цими висновками і погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції експерт ОСОБА_6 свої висновки підтримав та пояснив наступне.

У водія ОСОБА_3 є недотримання п. 13.1 Правил дорожнього руху України, щодо п. 12.1 Правил дорожнього руху України, то це не профільний пункт, а загальний пункт по дотриманню швидкості, але експертним шляхом дослідити його в конкретних умовах ДТП - неможливо.

В діях водія автомобіля "ВАЗ" ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху України, які перебували у причинному зв?язку з подією ДТП, - відсутні, так як автомобіль "Suzuki" під керуванням ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем "Renault" і тільки в послідуючому контактував з автомобілем "ВАЗ", тобто якщо ОСОБА_3 на автомобілі "Suzuki" виконала б вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України з дотриманням безпечної дистанції до автомобіля "Renault", то вона б зупинила свій автомобіль як до зіткнення з автомобілем "Renault", так відповідно і подальшого контакту з автомобілем "ВАЗ" не відбулось б, не зважаючи на те, чи був виставлений водієм ОСОБА_2 аварійний знак чи ні, ще і за тим, що водій автомобіля "Renault", який рухався попереду автомобіля "Suzuki", бачивши автомобіль "ВАЗ", виконав вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України та зменшив швидкість, частково перелаштувався в сусідню смугу, де і зупинився, що не заважало зробити і водієві автомобіля "Suzuki" ОСОБА_3 на виконання п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Отже, сукупність всіх досліджених доказів вказує на те, що в діях водія автомобіля "Suzuki Vitara", д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 наявні порушення п. 12.1 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які регламентують, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у тому числі дотримуючись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

А тому, за наведеним у сукупності, слід дійти висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні неї адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення п.п. 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, які потягнули за собою механічні пошкодження транспортних засобів, у зв?язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає безспірному скасуванню з прийняттям нової постанови.

Проте, оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, що передбачені ст. 38 КУпАП, на виконання приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

За викладеним, апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника його інтересів - адвоката Олексієнка М.М. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 та представника його інтересів - адвоката Олексієнка М.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_3 задовольнити та поновити їм цей строк.

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника його інтересів - адвоката Олексієнка М.М. задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2022 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст. 124 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачений ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька