Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Курися О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Курися Олексія Петровича на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Білоцерківського національного аграрного університету до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Курись О.П. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в результатах тесту на стан алкогольного сп`яніння № 1475 від 21.06.2021 року та у письмових поясненнях свідків зафіксовано один час його проведення, а на відеозаписі працівників поліції вказано інший час, тобто наявна часова розбіжність, а тому дана обставина виключає належність як доказу або відеозапис або акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення має бути наявна не лише інформація про відеофіксацію, але й ідентифікуючі ознаки такого технічного засобу, а оскільки вони відсутні, то порушено порядок проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Між протоколом та відеозаписом наявна часова розбіжність щодо часу керування автомобілем, що на його думку, виключає належність одного з доказів. Вважає, що письмові пояснення свідків, не є належним та допустимим доказом, оскільки свідки не допитувалися у суді.

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 566/766/21 Суддя в суді І інстанції Бандура А.П.

Провадження № 33/4815/240/22 Суддя в суді апеляційної інстанції Шимків С.С.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Судом встановлено, що 21 червня 2021 року о 12 год. 05 хв. в смт. Млинів по вул. Поліщука, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "MAZDA 6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest №6810" було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становить 0,81 проміле, що підтверджується тестом №1475 від 21.06.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За результатами стаціонарного медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у КНП "Млинівська ЦРЛ" було підтверджено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становить 1,2 проміле, що підтверджується висновком лікаря №12 від 21 червня 2021 року.

Підстав для висновку, що освідчення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням законодавчо встановленого порядку не вбачається.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвідчені власноручними підписами цих осіб.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження скаржником цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №158765 від 21.06.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком КНП "Млинівська ЦРЛ" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №12 від 12 червня 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на CD-диску та зобов`язанням.

Покликання адвоката Курися О.П. на те, що у протоколі та інших доказах по справі є часові розбіжності та щодо відсутності ідентифікуючих ознак технічного пристрою, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки це не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме перебування у стані алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом у такому стані.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечував результат огляду у медичному закладі, що підтверджується його підписом у медичному висновку лікаря №12 від 21 червня 2021 року.

Таким чином, факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 , незважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Курися Олексія Петровича залишити без задоволення, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.