№ 336/1386/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 о року, 17 год. 11 хв., встановлений факт того, що ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у тому, що остання не відвідує навчальний заклад, що є порушенням ст. 150 Сімейного кодексу України. Діяння вчинене повторно протягом року.

В судові засідання, які призначалися неодноразово, ОСОБА_1 не з`явилася. Повідомлялася про місце, дату і час судового розгляду шляхом розміщенням оголошення при виклик на офіційному сайті судової-влади. Про дату останнього судового засідання повідомлена СМС-повісткою. Будь-яких заяв чи клопотань не надавала.

За наведеного суд, враховуючи, що відповідно до ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 181 КУпАП, не є обов`язковою, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суддя встановив, що вина особи у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 184 КУпАП).

Вказана норми спрямовані на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, піклування за їх розвитком з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Кожна дитина має право на освіту (ч. 1 ст. 19 вказаного закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про освіту» повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 096049 від 16.02.2022; рапортом ст. інспектора поліції Г. Баголи; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.02.2022, яка визнає, що її восьмирічна дочка не відвідує школу та не оформлювалася там через те, що не проходили медичну комісію; відеозаписом.

Повторність правопорушення підтверджується даними Армор, за якими 15.09.2021 на ОСОБА_1 судом накладено стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини, що вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Між тим на час розгляду справи, спливли визначені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення строки.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів.

Суддя Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.