Справа № 137/152/22 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/694/22 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суд м. Львова від 5 квітня 2022 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_2 , 27 січня 2022 року о 08:40 год. на а/д М-30, 334 км. с. Дяківці, Вінницької області, Літинського району, керуючи транспортним засобом "BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався швидкісного режиму, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши вимоги п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Вважає, що постанову суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріали справи ґрунтуються на недоведених обставинах.

Наголошує, що в суді першої інстанції його було позбавлено прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Про розгляд справи він дізнався 4 квітня 2022 року та подав клопотання про відкладення, оскільки йому потрібно було час, щоб скористатися правовою допомогою та скласти клопотання про проведення експертизи.

Зазначає, що ДТП сталося з вини служби автомобільних доріг, даний факт підтверджується актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21 січня 2022 року, відповідно до якого встановлено, що 21 січня 2022 року о 10 год. на а/д м-30,334 км, експлуатаційний стан дороги не відповідав вимогам ДСТУ 3587-91.

Судом першої інстанції не надано оцінки даному акту.

28 червня 2022 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшов відзив від потерпілого ОСОБА_1 , в якому він просить повернути апеляційну скаргу, у зв`язку із пропущеним строком на апеляційне оскарження без поважних причин, а у випадку поновлення такого строку залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, носить формальний характер. Доводи апеляційної скарги не узгоджуються із об`єктивними обставинами справи та положеннями ПДР України. Окрім того зазначає, що апеляційна скарга подана із значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_2 був обізнаний про складання адміністративних матеріалів та мав можливість цікавитися їх долею, інформація щодо руху справи та результатів її розгляду є загальнодоступною.

Аргументи апелянта, щодо необхідності залучення адвоката та формулювання клопотання є надуманими та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо відсутності його вини в порушенні ПДР України не заслуговують на увагу та суперечать ПДР України.

Наголошує, що стежити за дорожніми умовами та враховувати обставини, вибрати безпечну швидкість для цих умов є обов`язком водія.

У даному випадку працівники поліції вірно кваліфікували дії ОСОБА_2 , окрім того він не надав доказів притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб Служби автомобільних доріг Вінницької області за ст. 140 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду призначене на 6 липня 2022 року не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у його відсутності .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що водій ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, погодних умов, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням свого транспортного засобу, здійснив зіткнення з його автомобілем на його смузі руху, після чого врізався в бетонну споруду АЗС. Швидкість транспортного засобу ОСОБА_2 перевищувала 110 км/год., що й призвело до даної ДТП, а не стан дороги на який покликається правопорушник.

Заслухавши пояснення потерпілого на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3б ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412764 від 27 січня 2022 року( а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 , 27 січня 2022 року о 08:40 год. на а/д М-30, 334 км. с. Дяківці, Вінницької області, Літинського району, керуючи транспортним засобом "BMW 328», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався швидкісного режиму, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-відомостями, що містяться у схемі місця ДТП ( а.с.3), де зафіксовано розташування транспортних засобі, та зазначено, що дорожнє покриття було мокрим із ожеледицею, окрім цього дану схемі ДТП підписали учасники події;

-згідно письмових пояснень ОСОБА_1 ( а.с. 4), встановлено, що він рухався у правій крайні смузі, автомобіль ОСОБА_2 , рухався в зустрічному напрямку, на швидкості близько 110 км/год., окрім того автомобіль заносило по всій дорозі (водій можливо дрифтував);

-згідно письмових пояснень ОСОБА_2 ( а.с.5 ), він рухався в сторону Вінниці зі швидкість 90-110 км/год, внаслідок поганих дорожніх умов його автомобіль занесло та він здійснив зіткнення із автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку.

Доводи ОСОБА_2 , що суд першої інстанції не взяв до уваги його клопотання , внаслідок чого його було позбавлено прав передбачених ст. 268 КУпАП, а саме права на захист, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 3 лютого 2022 року справа надійшла на розгляд Літинського районного суду Вінницької області, 7 лютого 2022 ОСОБА_2 було повідомлено про судове засідання призначене на 14 лютого 2022 року, 9 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про передачу матеріалів справи до Шевченківського районного суд м. Львова, 14 лютого 2022 року клопотання було задоволено постановою Літинського районного суду Вінницької області, 22 лютого 2022 року матеріали судової справи поступили на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова, судове засідання призначено на 9 березня 2022 року про що повідомлено ОСОБА_2 , 9 березня 2022 року ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 5 квітня 2022 року.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду дотримав зазначених вимог закону, окрім того апеляційний суд зазначає, що у ОСОБА_2 було достатньо часу для того, щоб залучити захисника та скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_2 , що ДТП сталося з вини служби автомобільних доріг, даний факт підтверджується актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21 січня 2022 року, відповідно до якого встановлено, що 21 січня 2022 року о 10 год. на а/д м-30,334 км, експлуатаційний стан дороги не відповідав вимогам ДСТУ 3587-91, не беруться до уваги апеляційного суду.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На переконання апеляційного суду зазначених вимого ПДР України водій ОСОБА_2 не дотримався.

Що стосується аргументів потерпілого, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідно до поштового штампу, на конверті ( а.с 42), апелянт відправи скаргу на адресу місцевого суду 12 квітня 2022 року, тобто в межах 10ти денного строку на апеляційне оскарження.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Шевченківського районного суд м. Львова від 5 квітня 2022 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.