Номер провадження: 33/813/482/22
Номер справи місцевого суду: 521/7304/21
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці ДФС Терновського М.С.,

захисника Долженко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Миргородським міськрайонним судом Полтавської області апеляційну скаргу захисника Долженко О.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.11.2021 року, якою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм в ФОП ОСОБА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 25.07.2017 року органом 5332 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, -

встановив:

Оскарженою постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десять тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170000 ( сто сімдесят тисяч) гривень та стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Згідно з оскарженою постановою, 08.07.2021 року, о 07 год. 20 хв., в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Рені-Джурджулешти» митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці Держмитслужби в напрямку з України до Румунії по смузі руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль, в якому в якості пасажира слідував гр. України ОСОБА_3 .

Під час здійснення митного контролю, відповідно до інформації програми «АСАУР», встановлено, що гр. України ОСОБА_3 ввіз 10.11.2018 року на митну територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 Польща (PL), в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особисте користування».

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 01.02.2021 року відсутня. В митницю Держмитслужби з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки « VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL), гр. ОСОБА_3 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, гр. ОСОБА_3 на момент перетину митного кордону України не має.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу особистого користування, а саме: транспортного засобу - легкового автомобіля марки « VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL), що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності однієї митниці - від одного підрозділу цієї митниці до іншого), більше ніж на тридцять діб, чим вчинила порушення митних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 470 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду захисник Долженко О.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджують про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України.

Апелянт зазначає, що на ОСОБА_1 вже було накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 470 МК України, та з того часу пройшло більше 2-х років, що виключає повторне притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення того ж самого правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянт також порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що розгляд справи в суді першої інстанції був проведений за її участю в режимі відеоконференції, однак копію оскарженої постанови, у зв`язку із віддаленістю суду, захисник змогла отримати лише 15.02.2022 року.

В судовому засіданні захисник Долженко О.М. зазначила про обізнаність ОСОБА_1 про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак останній в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи та його неявку до судового засідання, апеляційний розгляд проведено без його участі, однак за участю його захисника.

Заслухавши пояснення захисника Долженко О.М., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Що стосується клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, захисник Долженко О.М. приймала участь в судовому засіданні суду першої інстанції 18.11.2021 року в режимі відео конференції з Миргородським міськрайонним судом Полтавської області (а.с. 47-48). Проте, відповідно до матеріалів провадження, а також додатків до апеляційної скарги, копія постанови направлена на адресу захисника лише 06.02.2022 року, підтвердженням чого є штамп Укрпошти (а.с. 67). Апеляційна скарга на постанову районного суду подана до Малиновського районного суду м. Одеси 18.02.2022 року, про що свідчить опис вкладення до конверту, спрямованого засобами потового зв`язку через Укрпошту (а.с. 68).

За таких підстав, враховуючи те, що оскаржена постанова ухвалена за результатами судового розгляду, участь в якому захисник Долженко О.М. приймала, однак у зв`язку із несвоєчасним отриманням повного тексту рішення, апеляційну скаргу подано фактично з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Однак, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити захиснику Долженко О.М. право на доступ до правосуддя, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що захиснику була вручена, або надіслана судом першої інстанції копія оскарженої постанови вчасно, у суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження апелянта щодо не отримання копії оскарженої постанови з можливістю подання апеляційної скарги в строки, передбачені діючи КУПАП, а матеріалами справи ці доводи апелянта не спростовують.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови судді районного суду, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст.ст. 95, 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, з метою транзиту через митну територію України строком: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Статтями 93, 102 Митного кодексу України передбачається, що такі транспортні засоби повинні бути до закінчення строку транзиту доставлені до митниці для подальшого вивезення за межі митної території України або поміщені в інший митний режим (редакція статей Закону України від 13.03.2012 року №4495-VI зі змінами і доповненнями станом на момент ввезення транспортного засобу).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ввіз 10.11.2018 року на митну територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 Польща (PL), в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою «особисте користування».

Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 01.02.2021 відсутня. В митницю Держмитслужби з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL), ОСОБА_1 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону України не має.

Апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника Долженко О.В. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України (в ред. на момент складення), за постановою в справі про порушення митних правил №3063/20900/19 від 03.09.2019 року за фактом перевищення встановлених ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, щодо невивезення цього ж транспортного засобу («VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL). Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподаткоаних мінімумів доходів громадян

Водночас, апеляційний суд не погоджується з доводами скарги захисника Долженко О.В. з приводу відсутності підстав щодо повторного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.470 МК України, оскільки притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів, не знімало обов`язку з ОСОБА_1 на вивезення автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL) згідно з вимогами ст.95 МК України.

При цьому, накладення стягнення згідно постанови в справі про порушення митних правил №3063/20900/19 від 03.09.2019 року жодним чином не скасовували порядок ввезення автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL) в режимі «транзит», який так і залишився ввезеним в такому режимі, тобто на нього продовжував поширюватися строк транзитного перевезення, передбачений п.1 ч.1 ст.95 МК України.

Доводи захисника стосовно того, що зазначений вище автомобіль на теперішній час не знадиться у володінні чи користування ОСОБА_1 , а тому він не має фізичної можливості вивезти його з території України чи переоформити на іншу особу, що на думку захисника не може утворювати складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно з Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012 року, обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Пунктом 5 розділу VIIІ вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Проте, матеріали справи не містять жодних даних, які б підтверджували доводи апеляційної скарги захисника щодо наявності обставин, визначених ч.2 ст.95 МК України, в тому числі щодо потрапляння автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , країна реєстрації Польща (PL) в аварію або наявність дії обставин непереборної сили, у зв`язку з якими такий транспортний засіб не зміг прибути до митного органу призначення.

Матеріали справи не містять даних, які також і не додані до апеляційної скарги, які б вказували, що ОСОБА_1 звертався до найближчого митного органу про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу.

Тобто, ОСОБА_1 не здійснено дій, які він вправі був вчинити щодо повідомлення митному органу обставин, згідно з ч.2 ст.95 МК України, а усні посилання на такі обставини, що в свою чергу навіть не передбачені цією частиною статті 95 МК України, не можуть вказувати на обставини непереборної сили, або аварії.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, що підтверджується доказами по справі: протоколом про порушення митних правил №0098/50000/21 від 01 лютого 2021 року; витягом з ЄАІС, АСМО «Інспектор»; поясненнями ОСОБА_1 ; повідомленням Одеської митниці ДФС; а саме порушення митних правил, у даному випадку, є триваючим та здійснюється безперервно шляхом невиконання ОСОБА_1 обов`язку виконання вимог п.1 ч.1 ст.95 МК України щодо строку транзитного перевезення автомобіля, зокрема після попереднього притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника за вчинення аналогічного правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника Долженко О.В. не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є вмотивовано, обґрунтованою і постановленою згідно з діючим законодавством, а тому підстави для скасування цієї постанови відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Долженко Оксані Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 18.11.2021 року .

Апеляційну скаргу захисника Долженко О.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.11.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський