Справа № 148/193/22
Провадження №3/148/187/22

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

26.01.2022 о 15:45 год. в с. Нестерварка по вул. Сонячна водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. В порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на визначення стану сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник ОСОБА_1 , адвокат Стоян А.С., в судовому засіданні заперечила щодо вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом не перебував та проходити огляд на стан сп`яніння він не відмовлявся. Він самостійно пройшов такий огляд після того, як відносно нього склали протокол, згідно результатів якого у нього не виявлено наркотичного сп`яніння. Пояснила, що свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не було, а зазначені в протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працівниками поліції, що суперечить п. 6 гл. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначила, що її довіритель змушений був підписати протокол та визнати свою провину, бо боявся, що в нього заберуть автомобіль на штрамайданчик. Просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_1 є його другом та однокласником. 26.01.2022 о 15:45 год. він разом із ним їхали в с. Нестерварка по вул. Сонячна, так як він попросив ОСОБА_1 привезти йому яблук. Їх зупинили працівники поліції, так як ОСОБА_1 не включив показник повороту та вони не були пристебнуті ременями безпеки. Потім працівники поліції запропонували проїхати до відділку, так як запідозрили, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, бо очі в нього були червоні. ОСОБА_1 їхав туди за кермом свого автомобіля, який в нього не вилучили. Що було у відділку йому не відомо. А коли ОСОБА_1 звідти вийшов, то сказав, що йому потрібно їхали в лікарню зробити незалежну експертизу, щоб його не зробили п`яним. Алкогольні напої ОСОБА_1 того дня не вживав.

Вислухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №024158 від 26.01.2022 встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимог визначених законом та Інструкцією.

Не заважаючи на те, що представник ОСОБА_1 заперечила його вину у вчиненні правопорушення, вона доведена наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26.01.2022, в якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що наявні їх підписи в протоколі. З даного протоколу вбачається, що з його змістом ОСОБА_1 ознайомлений, про що наявний його підпис та надав свої пояснення, що з протоколом згоден, зауважень та заперечень не висловив (а.с. 2);

- актом огляду на стан наркотичного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у зв`язку з виявленими у нього ознаками: порушення мови, координації рухів, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до Тульчинської ЦРЛ, на що він відмовився (а.с. 4);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 26.01.2022, в яких він зазначив, що 26.01.2022 керував автомобілем «ЗАЗ 110217», д.н.з. НОМЕР_1 . Перед цим, 23.01.2022, він вживав наркотичні засоби, а саме марихуану, вину визнав, від проходження медичного огляду на факт вживання наркотичних засобів відмовився (а.с. 6);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП від 26.01.2022 (а.с. 8),

- дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, на яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с.5).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Встановлені в ході судового розгляду обставини поза розумним сумнівом свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження представника ОСОБА_1 про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшло свого підтвердження під час дослідження доказів в судовому засіданні та спростовуються матеріалами справи, зокрема і відеозаписом, долученим до матеріалів справи та дослідженим під час судового розгляду. Факт того, що пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він відмовляється від проходження огляду, долучені до даного протоколу, написані ним власноруч, представником не заперечено. А доводи про те, що ОСОБА_1 був змушений підписати такий протокол, щоб у нього не забрали автомобіль на штрафмайданчик, нічим не підтверджені. Як і те, що свідки, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, є працівниками поліції, необґрунтовані, жодними доказами не підтверджені. Посилання представника ОСОБА_1 на висновок щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 1 від 26.01.2022, згідно якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння, не може бути розцінений судом, як доказ його невинуватості, оскільки він був наданий вже після фіксації факту відмови від проходження огляду, що саме ставиться в провину ОСОБА_1 та є окремим складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Такі посилання не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, не можуть бути сприйняті як доказ невинуватості ОСОБА_1 покази свідка ОСОБА_5 , оскільки вони суперечать обставинам справи, оскільки він стверджував, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, хоча, як вбачається з матеріалів справи, йдеться про відмову проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Позиція щодо заперечення вини ОСОБА_1 розцінюється як захист, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень його слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом .

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок, (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко