Справа № 145/671/22
Провадження №3/145/622/2022
Постанова

іменем України

14.07.2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Ратушняк І. О. , розглянувши матеріали, які надійшли від СПД №1 ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ст. 124 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ № 243859 від 28.06.2022 року, 28.06.2022 о 17-35 год. в с.Нове Місто по вул. Коцюбинського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом (моторолером) «Honda Dio», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою алкотестера "Драгер" 6810, результат тесту 1,93 проміле алкоголю.

Згідно протоколу серії ААБ № 243860 від 28.06.2022 р., 28.06.2022 о 17-35 год. в с.Нове Місто по вул. Коцюбинського, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом (моторолером) «Honda Dio», без державного номерного знаку, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, допустив падіння, внаслідок чого, моторолеру завдано механічні пошкодження. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), санкція накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому вважаю за необхідне справи об`єднати в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав, пояснив, що 28.06.2022 в с.Нове Місто він рухався на скутері і у ньому закінчився бензин. Скутер заглох і він почав вести його в руках. Коли штовхав скутер, то біля магазину зустрів знайомих хлопців, з якими випив пива та 100 гр горілки. Після чого поштовхав скутер далі в сторону будинку по вул. Коцюбинського в с.Нове Місто. Пізніше залунала сирена, він задивився на небо і впав на землю, вдарившись головою, від чого втратив свідомість. Коли він прийшов до свідомості, вже були лікарі, які робили йому укол. Його забрали в лікарню, по дорозі працівники поліції зупинили автомобіль швидкої допомоги та сказали йому вийти з автомобіля швидкої допомоги, але лікарі швидкої допомоги заборонили йому. Після чого, працівник поліції сказав продути "Драгер", він повідомив його, що не їхав за кермом, однак вони сказали, щоб він всерівно продув в "Драгер", що він і зробив. Після цього, працівник поліції склав на нього 2 протоколи. Від надання пояснень він відмовився, бо у нього боліла голова. Від удару у нього стався струс головного мозку, про це йому сказали лікарі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 245, 246, 252, 256 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), суд зазначає наступне.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, а тому при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали. На це звернуто увагу в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того, з диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно п.12.1.Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Таким чином, відповідальність за цією статтею настає виключно в разі порушення правил дорожнього руху водієм, який керує транспортним засобом, що має наслідком пошкодження матеріальних об`єктів, вказаних в статті.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243860, до матеріалів справи додано схему місця ДТП, з якої вбачається, що на ній зафіксовано лише розміщення одного транспортного засобу «Honda Dio», без д.н.з., яким ніби-то керував ОСОБА_1 , інші учасники ДТП відсутні, а також відсутні докази пошкодження інших транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не керував транспортним засобом, а вів його в руках, задивився та зашпортнувся і впав сам, так як відволікся на шум сирени. Поряд з цим, інших доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано та матеріали справи не містять.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі наведені факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та крім власного моторолера, пошкодив інші транспортні засоби, вантаж, автомобільну дорогу, вулицю, залізничний переїзд, дорожню споруду чи інше майно, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), зокрема, порушенні п.12.1 ПДР України, а тому провадження в справі за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306) водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і проведення такого огляду. Згідно п. 2 вказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно п. 6 цього ж Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А п.7 Порядку зазначає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або особа, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовилась.

Інкримінований склад адміністративного правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП). Отже, суб`єктом цього правопорушення є осудна фізична особа, яка досягла віку, з якого може наставати відповідальність за вказане правопорушення (загальні ознаки) та яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено в установленому законом порядку (спеціальні ознаки).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019 КАС ВС зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що стверджується поясненнями ОСОБА_1 та матеріалами справи.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі з відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту".

За викладених обставин, суд вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243859 від 28.06.2022 року, серії ААБ № 243860 від 28.06.2022 року не є належними доказами, на підставі яких відповідно до положень ст. 251 КУпАП можливо встановити наявність адміністративних правопорушень та винність особи у його вчиненні, інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не надано, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 23, 33-35, 36, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 245, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №145/670/22 провадження №3/145/621/2022 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та №145/671/22 провадження №3/145/622/2022 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження і рахувати за №145/671/22 провадження №3/145/622/2022.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ратушняк І. О.