Шаргородський районний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року

м. Шаргород

Справа № 152/585/22

Провадження № 3/152/323/22

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, особу встановлено по паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданому Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.12.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1 21.06.2022 о 08 годині 40 хв. в с. Мурафа Жмеринського району Вінницької області по вул. Заводській передав керування мотоблоком «Зубр», без державного номерного знака ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 (г) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених вище визнав, також його винуватість доведена доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099558 від 21.06.2022 (а.с.1), роздруківкою приладу «Drager Alkotest 6810» від 21.06.2022 результату даних тестування на алкоголь ОСОБА_2 - 2,19%0 (а.с.3).

Вказані докази судом приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи, відповідно до ст.280 КУпАП, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факту передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення і під час його складання ОСОБА_1 не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до вимог пп. «г» 2.9 ПДР України водієві забороняється передавання керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно п.11постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо.

Диспозицією ч.1ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, зокрема, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суддю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, винуватість його доведена і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 (остаточне 17.06.2011), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що вчинення дій, які визначені в диспозиції вказаної статті, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, згідно довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «ГСЦ - Посвідчення водія» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.5).

Аналізуючи вищенаведене, необхідно прийти до висновку, що оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, а відтак не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України, суд уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним та у даному випадку буде справедливим, необхідним для виправлення та попередження вчинення порушником нових адміністративних правопорушень, в тому числі і аналогічних.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність не встановлено.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає.

Підстав звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не встановлено.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Суддя: Т.О. Соколовська