Справа № 944/4085/21
Провадження №3/944/7/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2022 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

в с т а н о в и в:

26 липня 2021 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області по вул.С.Бандери, 10, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN T4», дежавний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м.Новояворівськ вул. Шевченка, 18.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні, яке відбулось 22.11.2021 ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що в цей день в нього з дружиною виник конфлікт, після чого він вийшов з дому та сів в автомобіль, де слухав музику, після чого до нього підїхали поліцейські та почали вимагати пред`явити документи. Зазначає, що дійсно був в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні, яке відбулось 22.11.2021, свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 є її відчимом. Так, 26.07.2021 між її матір`ю та відчимом виник конфлікт, після чого її відчим вийшов з дому та сів в автомобіль, де сидів протягом деякого часу та слухав музику, вони з ОСОБА_4 взяли собаку і пішли гуляти на вулицю, де побачили як до ОСОБА_1 підїхали поліцейські. Її мати ОСОБА_3 в цей час була в сестри. Авто ОСОБА_1 стояло при дорозі.

В судовому засіданні 22.11.2021, свідок ОСОБА_4 пояснив, що 26.07.2021 він був свідком події, а саме бачив як з будинку, де проживає його дівчина ОСОБА_2 вийшов її відчим ОСОБА_1 та сів в автомобіль. Автомобіль не рухався, чи був заведений не пам`ятає. В подальшому підїхали поліцейські, бачив як одягали наручники на ОСОБА_1 , щось записували, чи складали протокол не знає.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.01.2022, свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_1 пояснила, що 26.07.2021 в неї з її чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт. Після чого він вийшов з дому та попрямував до автомобіля. Вийшовши на балкон вона бачила як ОСОБА_1 сів в автомобіль, який був припаркований біля їхнього будинку, однак автомобіль не рухався. Вона сама викликала працівників поліції, оскільки знала, що чоловік випив та сідає за кермо. В подальшому до нього під`їхали поліцейські та про щось розмовляли. Пізніше їй стало відомо, що на її чоловіка складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в нетверезому стані.

В судовому засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Тимощук О.І. пояснив, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що ОСОБА_1 26.07.2021 керував транспортним засобом. Крім цього, в Акті медичного огляду №43 є невідповідності, оскільки такий акт складено 26.07.2021 о 4:40 год. в цей час, коли протокол про адміністративне правопорушення складено 26.07.2022 о 04:20 год, тобто протокол про адміністративне правопорушення складено до того, як черговим лікарем складено акт медичного огляду. Висновок закладу охорони здоров`я не містить печатки лікаря, який його складав. Просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №185730 від 26.07.2021, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №43 від 26.07.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,98 проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №43 від 26.07.2021, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожного руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 473227 від 26.07.2021 та відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.

З оглянутого відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, на запитання поліцейського куди він їде, останній зазначає, що хоче перепаркувати машину, також зазначає, що «я не знаю як їду чи туда чи туда». Крім цього, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я продуває алкотестер «Драгер», після продування на табло зазначеного приладу висвітлило результат 1,98 проміле. Під час продування ОСОБА_1 зазначає, що дійсно є випивший, однак не вважає себе п`яним.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

При цьому суд критично оцінює покази свідків, оскільки такі суперечать один одному, так свідок ОСОБА_3 повідомила, що стояла на балконі своєї квартири та бачила як автомобіль, в якому сидів ОСОБА_1 не рухався, коли приїхали працівники поліції, однак свідок ОСОБА_2 зазначила, що після конфлікту ОСОБА_3 пішла до сестри та в цей час не перебувала у своїй квартирі. Крім цього, суд приходить до переконання, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є родичами, а тому покази останніх спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

Таким чином, суд приходить до висновку, що показання свідків та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не узгоджуються між собою та суперечать іншим доказам, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, з Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркточиного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №43 від 26.07.2021 вбачається, що точний час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є 26.07.2021, 04:20 год.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складено 26.07.2021 о 04:20 год.

Те, що в Акті медичного огляду №43 є невідповідність щодо години заповнення такого та висновок лікаря не містить печатки лікувальної установи, не є істотними порушеннями, які спростовують встановлені фактичні обставини справи чи впливають на правильність складення протоколу про адміністартивне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Білецька