Справа №336/2317/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Карабак Л.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

згідно протоколу ДНЗ-2/338 від 13.06.2022 року 12.06.2022 року о 20:10 сержант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді командира відділення військової частини НОМЕР_1, знаходячись біля буд. №98 по вул. Магістральна в м.Запоріжжі, всупереч вимогам ст. 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, виконував обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, знаходячись у стані наркотичного сп`яніння.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановила, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, всупереч вимог закону в протоколі не зазначено сутіадміністративного правопорушення.

Так, у протоколі зазначено, що 12.06.2022 о 20 год. 10 хв. сержант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, знаходився біля буд. 98 по вул. Магістральна, в м. Запоріжжя, виконував обов`язки військової служби за призначенням, в умовах воєнного стану, знаходячись в стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Однак, диспозиції частин 1, 2, 3 ст. 172-20 КУпАП передбачають відповідальність лише за умови наявності такої об`єктивної сторони правопорушення, як: вчинення однієї з таких дій як: вживання наркотичних засобів або психотропних речовин під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява на території військової частини в такому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в такому стані, або участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів або під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів

Проте у протоколі відносно ОСОБА_1 не вказано жодного конкретного діяння, за яке передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, тобто не розкрита об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення.

У протоколі не вказано суті правопорушення, окрім як вказаної інформації про те, що ОСОБА_1 , начебто, перебував у стані наркотичного сп`яніння. Навіть за умови доведеності факту перебування його в стані наркотичного сп`яніння, це не є підставою для відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, оскільки він не перебував ані на території військової частини, ані вживав ці засоби з підлеглими.

Водночас встановлено, що він не виконував обов`язки військової служби в такому стані, оскільки на час затримання перебував у звільненні, та жодних обов`язків військової служби не виконував. При цьому, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 , начебто, виконував обов`язки військової служби за призначенням, також немає. Незважаючи на відсутність належних доказів цього факту, у протоколі навіть не вказано які саме завдання або обов`язки він виконував. Тобто, фактичне затримання ОСОБА_1 відбулось поза межами військової частини та не під час виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, вказане формулювання у протоколі є лише припущеннями щодо вчинення правопорушення в військовій сфері, оскільки воно вчинено у вільний від несення служби та виконання військових завдань час.

Слід зауважити, що в протоколі неправильно вказаний час, вчинення правопорушення. Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 знаходився біля буд. 98 по вул. Магістральна, в м. Запоріжжя 12.06.2022 о 20 год. 10 хв., однак насправді був вже у 18 годині затриманий працівниками поліції.

Враховуючи викладене, суть правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не містить жодної ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, прошу закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.9, 44-3, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

провадження в справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015).

Суддя Л.Г. Карабак