Справа № 214/2499/22
3/214/1345/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2022 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 09.05.2022 року о 21.15 год. в м. Кривому Розі на м-н Сонячному, біля будинку 7, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «М 412 47» з д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Водій ОСОБА_2 пройшов огляд у встановленому законом порядку на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Alkotest Drager» ARNK 0952, проба позитивна склала 1,74 % проміле. Згідно протоколу, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 вину в скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що його зупинили поліцейські та запропонували пройти огляд. Він був тверезий. З результатом огляду не погодився. В медичний заклад направлення йому не видавали. Як щоб видали, він би поїхав. При проходженні ним «Alkotest Drager» свідків не було. Підпис в направленні він не ставив.

.В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), результат дослідження (а.с.2), направлення (а.с.3), акт огляду (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), довідка (а.с.6).

Вимогами ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пояснення ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), направлення (а.с.2), результат дослідження (а.с.2), акт огляду (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, чи перебував він в стані сп`яніння.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.6), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Досліджені судом наступні докази: пояснення ОСОБА_2 , довідку (а.с.6), вважаю допустимими доказами, так як вони отримані без порушень законодавства.

Направлення (а.с.3) вважаю недопустимим доказом, так як воно не містить підпису ОСОБА_2 .

Оцінюючи докази з точки зору достовірності виходжу з наступного.

Довідку (а.с.6) вважаю достовірним доказом.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він керував автомобілем, пройшов огляд на місці, висловлював незгоду з результатами огляду та те, що йому в медичний заклад їхати не пропонували, направлення на місце не видавали, суд вважає достовірними, оскільки вони не спростовані іншими доказами у судовому засіданні. Також враховую що його пояснення про відсутність свідків узгоджується із змістом протоколу, в якому свідки не зазначені.

Оцінюючи з точки зору достовірності протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, вважаю, що ці докази є достовірними в тій частині, що ОСОБА_2 керував автомобілем, був зупинений та пройшов огляд.

У судовому засіданні встановлено, що право не погодитись з результатом огляду та пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_2 поліцейськими роз`яснено не було, направлення на такий огляд не видавалося.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, іншими документами; обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського; огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок направлення та проведення огляду на стан сп`яніння регламентований Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі за текстом «Порядок») та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі за текстом «Інструкція»).

Відповідно до п. 3 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану; ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Як передбачено п. 6 Розділу 1 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Як передбачено п. 7 Розділу 1 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Як передбачено п. 1 Розділу II вказаної Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Як передбачено п. 4 Розділу 2 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Відповідно до п. 5 цього Розділу, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Згідно п. 10 вказаного Розділу, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Як передбачено п. 22 Розділу 3 зазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Згідно інструкції з експлуатації газоаналізатору парів етанолу у видихаємому повітрі Alcotest 6820 передбачено підключення до принтеру для роздруківки результатів на паперовому носії до принтеру для роздруківки результатів на паперовому носії.

Оцінюючи з точки зору допустимості протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, результат тесту «Драгер», рапорт, виходжу з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 09.05.2022 року було проведено огляд на місці за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST», однак право не погодитися з цими висновками та пройти огляд в медичному закладі останньому не роз`яснювалося, огляд проводився без свідків. Ту, зазначену в протоколі та рапорті обставину, що огляд був проведений з дотриманням вимог закону, вважаю недостовірною, оскільки огляд був проведений без свідків, ОСОБА_2 не роз`яснили права не погодитися з результатами огляду та пройти огляд в медичному закладі не пропонувалася, а також огляд був проведений без присутності свідків.

Зазначена вище Інструкція та ст. 266 КУпАП не вказує, що незгода з результатами огляду, проведеного на місці може бути висловлена лише в присутності свідків та лише безпосередньої після застосування технічного приладу. Разом з тим ця Інструкція та ст. 266 КУпАП наділяє водія безумовним правом не погодитися з результатами огляду на місці та внаслідок цього пройти більш ретельний огляд в медичному закладі. Приходжу до переконання, що зазначена незгода може бути висловлена водієм в любий момент до того, як відносно нього за результатами огляду на місці оформлений, тобто складений та підписаний, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП . Тому, якщо така незгода висловлена до моменту остаточного оформлення протоколу, у поліцейських виникає право провести огляд в медичному закладі, а у водія виникає обов`язок пройти такий огляд. Для реалізації цього права поліцейські повинні видати водію направлення для проходження огляду та організувати його проведення, а водій зобов`язаний такий огляд пройти. Вважаю, що відмова водія пройти огляд в медичному закладі після того як він висловив незгоду з результатами огляду на місці може бути підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що акт огляду на стан сп`яніння, результат тесту «Драгер», відповідно до положень ст. 266 КУпАП та п. 22 Розділу 3 зазначеної Інструкції, є недійсними, а тому недопустимими доказами.

Протокол та рапорт складені на підставі акту огляду на стан сп`яніння та результату, які є недійсними, а тому недопустимими доказами. Отже протокол та рапорт також є недопустимими доказами.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Як передбачено п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 09.05.2022 року під час керування автомобілем перебував в стані алкогольного сп`яніння. При цьому беру до уваги, що протокол, підставою складання якого є результати огляду на місці та акт, визнані недопустимими доказами. Крім того, приймаю до уваги, що ОСОБА_2 не було роз`яснено право не погодитися з результатами огляду, проведеним на місці, та право на проходження огляду в медичному закладі йому взагалі не пропонувалося.

Відтак, дослідивши докази, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, приходжу до переконання, що доказів керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не добуто, а отже відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому є підстави для закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 268, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов