Справа № 127/9060/22
Провадження № 33/801/452/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 30.04.2022 о 09:35 год. в м. Вінниця по вул. Хмельницьке Шосе, 130 А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA MPV, державний номерний знак НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, що було зафіксовано на нагрудну боді камеру.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся. Він пройшов медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на протязі двох годин після складення протоколу про дане адміністративне правопорушення, звернувшись до спеціалізованого медичного закладу, про що зокрема свідчить довідка з КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» від 30.04.2022 № 0696, відповідно до якої його стан тверезий. Однак з незрозумілих причин суд трактував вказану довідку як доказ відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, чим надав їй неналежну оцінку.

Зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а складений протокол недопустимим доказом вини апелянта. Так, судом не враховано порушення працівниками поліції наступних вимог, а саме: п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; розділу 1 п. 7, розділу 2 п. 5 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Отже в порушення вищезазначених вимог працівники поліції не роз`яснили апелянту порядок проходження огляду на стан сп`яніння, також ними не було надано направлення на проходження огляду в медичній установі у зв`язку з чим він звернувся до медичного закладу за самозверненням. Крім того, вважає неналежними та недопустимими такі докази як рапорт працівника поліції та протокол про адміністративне правопорушення, відомості в яких зазначені працівниками поліції, які є зацікавленими особами, а тому не можуть бути визнані доказами вчинення правопорушення. Звертає увагу, що в порушення вимог розділу 2 п. 5 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» - в даному випадку на відео не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, ні розмови, яка відбулась до моменту почату ведення відеозйомки, тобто відеозйомка не велась безперервно. Таким чином, поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову він отримав 31.05.2022, про наявність такого рішення йому стало відомо 24.05.2022, про що свідчить відповідна заява про отримання рішення суду та розписка про отримання його копії, за таких обставин вважає за доцільне рахувати строк на апеляційне оскарження з 24.05.2022. Також просить суд звернути увагу, що апелянт не являється фахівцем в галузі права, тому 01.06.2022 з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся за правовою допомогою до адвоката, про що свідчить відповідний договір про надання правової допомоги, отже просить врахувати вказані ним обставини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Мороз С. А. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що їх з братом зупинили на посту з метою перевірки документів. В ході перевірки запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння, на що він погодився. Потім з`ясувалося, що алкотестер у поліціантів відсутній. З працівниками поліції розмовляв брат, оскільки я не обізнаний в цих питаннях. На питання брата поліція роз`яснила, що вони складуть протокол і вони самі протягом двох годин можуть поїхати здати аналізи в закладі охорони здоров`я і тоді такий висновок буде дійсний. Брат погодився на таки умови, оскільки в іншому випадку треба було довго чикати газоаналізатор. ОСОБА_1 зрозумів, що протокол складається для того, щоб вони не втекли.

Захисник Мороз С. А. зауважив, що на відеозапису видно, що працівники поліції спілкуються з братом підзахисного, якому запропонували право вибору проходження огляду. ОСОБА_1 не приймав участь в розмові, до нього працівники поліції не зверталися, він за весь час не сказав ні одного слова, а також не сказав, що відмовляється від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що їх зупинили працівники поліції на військовому посту. Після перевірки документів спитали, чи не заперечують вони проти проходження огляду на стан сп`яніння, на що останні погодилися. Через деякий час поліціанти підійшли і повідомили, що у них відсутній драгер і необхідно зачекати коли його доставлять. Двоюрідний брат дуже спокійний і сором`язливий, а тому саме свідок почав з`ясовувати з працівниками поліції як краще поступити. Працівники поліції роз`яснили, що можна не чекати і вони складуть протокол, проте необхідно на протязі двох годин обов`язково пройти огляд в спеціальному закладі охорони здоров`я, тоді ніякого порушення не буде. Свідка це влаштовувало, оскільки працівникам медзакладу більше довіряють, не треба було стояти на посту і чекати драгер, а за цей час вони встигали б вирішити свої питання і пройти огляд. Огляд проводився в присутності працівника поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Дослідивши у повному обсязі сукупність зібраних по справі доказів та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, апеляційний суд вважає, що Вінницький міський суд Вінницької області дійшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 337425 від 30.04.2022, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований за допомогою спеціальних технічних засобів й відповідний відеозапис доданий до протоколу, який складався працівниками поліції при застосуванні нагрудної камери.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспекторів патрульної поліції, який приймав участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозапису, який був досліджений апеляційним судом під час розгляду справи, встановлено, що працівник поліції з питань проходження огляду на стан сп`яніння спілкується зі свідком ОСОБА_2 , який приймає рішення щодо порядку його проходження. Крім цього, з дослідженого відеозапису встановлено, що працівник поліції роз`яснює право на альтернативне проходження водієм огляду на стан сп`яніння за самозверненням в закладі охорони здоров`я, яке, як було встановлено в судовому засіданні, в подальшому було реалізоване водієм ОСОБА_1 ..

Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» за вихідним № 0696 від 30.04.2022, згідно якої ОСОБА_1 30.04.2022 о 11.30 хв. пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 тверезий. На запит апеляційного суду надійшла відповідь КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» на підтвердження обставин, викладених у довідці за вихідним № 0696 від 30.04.2022.

ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння протягом двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а також пройшов його в порядку, який був йому запропонований та роз`яснений працівником патрульної поліції, що встановлено з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Крім того, відеозаписом не зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вимагається диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останньої, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко