Справа № 131/342/22
Провадження № 3/131/211/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Балтак Д.О., розглянувши без фіксації судового процесу технічними засобами матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

встановив:

17 квітня 2022 р. о 07:15 год. у м. Іллінці по вул. Коцюбинського Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків. Результат огляду 1,87 проміле. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначив, що 17 квітня 2022 р. він алкогольні напої не вживав, а напередодні за вечерею випив пляшку пива. Крім того, зазначив з приводу наявності неправомірних дій відносно нього з боку працівників поліції.

У судовому засіданні захисник адвокат Вдовиченко В.І. повідомив, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку із чим просив суд провадження у справі закрити.

Крім того, захисник звернувся до суду із клопотанням про виклик та допит у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою підтвердження факту перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 17 квітня 2022 р. у тверезому стані, а також з метою доведення обставин наявності неправомірних дій працівників поліції відносно його підзахисного під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У задоволені зазначеного клопотання захисту судом відмовлено, на підставі того, що як вбачається зі змісту відео-фіксації нагрудним відео-реєстратором працівника поліції особа, яка перебувала на пасажирському місці автомобіля марки «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 увесь час з моменту зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції і до моменту визнання результатів стану сп`яніння водія знаходилась в салоні зазначеного автомобіля, тобто на певній відстані від місця проведення такого огляду та відповідно свідком зазначених подій не була. Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання судом враховано, як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , що в період часу із 17 квітня 2022 р. (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242490 від 17.04.2022 р.) по 13 липня 2022 р. (дата судового розгляду справи) він не вчиняв жодний дій з приводу оскарження неправомірних дій працівників поліції, які як він стверджує мали місце по відношенню до нього під час складання зазначеного протоколу.

В свою чергу пояснення ОСОБА_1 з приводу наявності неправомірних дій відносно нього з боку працівників поліції судом сприймаються критично, оскільки дані факти не підтверджуються жодними письмовими та/або іншими належними та допустимими доказами (звернення до органу досудового розслідування із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення поліцейськими, заявою до керівництва Управління патрульної поліції у Вінницькій області про проведення службового розслідування по факту незаконних дій поліцейських, дзвінок на гарячу лінію Національної поліції України тощо).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 17.04.2022 р. серії ААБ № 242490 (а.с. 3), акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» з результатом 1,87 проміле (а.с. 5), роздруківку на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1467 з результатом 1,87 проміле (а.с. 2), письмове пояснення ОСОБА_1 (а.с. 6), письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 17.04.2022 р.(а.с. 8, 10) та відео-фіксацію огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, яка зафіксована за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску (а.с. 1) оцінивши зазначені належні та допустимі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зміст пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі- ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9. ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статті 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно пунктів 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 р. за № 28/32999 включення портативного відео-реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео-зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, за результатом якого встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,87 проміле. Наведене підтверджується роздруківкою на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1467 з результатом 1,87 проміле, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер», письмовими пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відео-фіксацією огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння, яка зафіксована за допомогою нагрудного відео-реєстратора працівника поліції та міститься на СD-R диску.

Посилання захисника на недопустимість цього відеозапису у зв`язку з тим, що він не є безперервним, суд відхиляє, так як відеозапис містить обставини, які мають значення для вирішення питання про те, чи наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

При цьому, як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь-яких незгод щодо результату проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння не висловлював і бажання пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я не виявив. Зі змісту роздруківки на визначення стану сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера «Драгер» № 6810 тест № 1387 вбачається, що останній підписав вказаний документ. Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242490 від 17.04.2022 р. ОСОБА_1 вказаний протокол також підписав, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень щодо складання вказаного протоколу чи порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння правопорушником у протоколі не зазначено.

В свою чергу, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 242490 від 17.04.2022 р. наявний запис «вину визнаю», аналогічного змісту у справі наявні письмові пояснення ОСОБА_1 , який у судовому засіданні підтвердив факт свого особисто підпису даних документів.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вищенаведеним вказаним доказам, які були дослідженні у судовому засіданні.

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, а його дії за частиною 1 статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. Таким чином, ОСОБА_1 , під час керування автомобілем погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Положеннями статті 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

З огляду на зазначене суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної статтею 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривні 20 коп.) грн. судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суддя: