Справа № 760/5103/22 Головуючий в суді І інстанції - Ріхтер В.В.
Провадження № 33/824/1890/2022 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різник Ігора Анатолійовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який нарився у м. Жлобін, Білорусь, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2011 року народження, працюючого у АТ ПБ «Земельний капітал» завідуючим архівом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 17.12.2021 року приблизно о 23.15 год. по вул. Волгоградській у м. Києві, керував автомобілем «Лексус», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест № 6820», результат тесту 1,59% проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена всупереч чинному законодавству, з порушенням норм КУпАП, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, має протиріччя та невідповідність тверджень суду фактичним обставинам справи.

Вважає, що при проведенні огляду на стан сп`яніння працівниками поліції на місці з застосуванням спеціального технічного засобу "Драгер" порушені вимоги п.6 Інструкції, а саме огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці працівниками проведений без участі двох свідків, що суперечить вимогам зазначеної інструкції і в такому випадку висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння повинен бути визнаний недійсним.

Крім того, в порушення даного пункту працівник поліції навіть не встановив, чи згоден ОСОБА_1 з результатом огляду і не роз`яснив право останньому про можливість проходження огляду у найближчому закладі охорони здоров`я.

Звертає увагу, що на відеозаписі, як доказі скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП немає підтвердження керування транспортним засобом. Інших доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівниками поліції не надано.

Зауважує, що в даному випадку порушення працівниками поліції Інструкції відображається у відсутності в матеріалах провадження повного відеозапису від моменту зупинки транспортного засобу до моменту залишення місця зупинки. Таким чином, вважає, що в зв`язку з порушенням норм Інструкції відсутні докази керування ОСОБА_1 будь яким транспортним засобом.

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У справі яка розглядається, суд апеляційної інстанцї у встановлений законом спосіб повідомив сторін про місце, дату і час розгляду справи. Тим самим, він забезпечив останнім розумну можливість представити свою позицію у справі та надати пояснення.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України», встановлено, що, відповідно до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

ОСОБА_1 та його захисник, які були належним чином повідомлені про апеляційний розгляд, до суду не з`явився, клопотань про відкладення не направляли, у зв`язку з чим приходжу до висновків про можливість розгляду апеляційної скарги за їх відсутності для забезпечення ефективного і здійсненого в розумні строки правосуддя.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 210565 від 17 грудня 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАПта який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав(а.с.2);

- в результаті тесту приладу Драгер від 17.12.2021 відповідно до якого результат тесту складає 1,59% (а.с.1);

- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння - проба позитивна 1,59 %. В даному акті також зазначено, що ОСОБА_1 згоден з його результатом, про що свідчить його підпис (а.с.3);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5);

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАПта "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження при проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським були застосовані технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів провадження. Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що даний огляд був проведений з порушенням положень ст.266 КУпАП - є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а його автомобіль був в нерухомому стані - також є безпідставними. Так, із долученого до матеріалів відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля з включеним двигуном і фарами. Також вбачається, що він був зупинений працівниками поліції в зв`язку з надходженням повідомлення на лінію 102 про те, що водій автомобіля «Лексус» перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що водій не заперечував ані факт керування транспортним засобом, ані факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, поясненнями свідків в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАПвсебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Різник Ігора Анатолійовича - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко