Справа №: 343/994/22
Провадження №: 3/0343/480/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2022 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, в минулому до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Правопорушення вчинено при таких обставинах.

12 червня 2022 року в період часу з 19:00 год до 23:30 год ОСОБА_1 ухилявся від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання, виховання та життя своїх дітей: ОСОБА_2 , 2012 р.н. та ОСОБА_3 , 2010 р.н., які перебували без належного батьківського нагляду, батько в цей період зловживав алкоголем.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про місце і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Оскільки судом вже неодноразово відкладався розгляд даної справи, тому суд розцінює це виключно як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до відповідальності не є обов`язковою. Враховуючи вимоги вказаної статті та те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про судове засідання, на виклик не з`явився, жодних заяв чи клопотань не подав, суд розглядає справу за наявними доказами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №064280 від 13.06.2022, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.1);

- даними письмового пояснення ОСОБА_4 від 13.06.2022, згідно з якими остання вказала про те, що по сусідству з нею проживає сім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у яких двоє дітей: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 часто зловживають спиртними напоями, неналежно виконують свої батьківські обов`язки та залишають дітей без нагляду на тривалий час (а.с.3);

-даними світлокопії акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.06.2022, відповідно до якого при обстеженні помешкання ОСОБА_1 , що в АДРЕСА_1 , встановлено про те, що 12.06.2022 батьки неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2012 р.н. та ОСОБА_3 , 2010 р.н. були відсутні за місцем проживання та зловживали спиртними напоями поблизу річку, а дітей залишили вдома самих. Щодо ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.4-5).

Частина 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно квалiфiкувати за ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки він ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, визнання ним вини.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не встановив.

Таким чином, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді попередження.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України Про судовий збір, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накласти стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів