Справа № 161/2637/22 Провадження №33/802/356/22 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В.Ф.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судових засідань Хитрика Р.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Поліщука Віталія Анатолійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2022 року

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік..

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 лютого 2022 року о 22 год. 53 хв. у м. Луцьку по пр. Соборності, керував автомобілем Opel Omega, LTM 30 SL, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, та відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції Гахраманов Г. в апеляційній скарзі просить її скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановлену з істотним порушенням вимог процесуального закону.

Стверджує про неналежність протоколу про адміністративне правопорушення, та необхідність визнання його судом недопустимим доказом. Працівниками поліції до протоколу про адміністративне серії ДПР18 №526977 правопорушення було внесено виправлення після його складення, а саме в графі «дата складення протоколу» виправлено рік його складення з 2020 року на 2022, що є недопустимим та прямо суперечить п.7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376.

На переконання апелянта наведені порушення є істотними, такими що перешкодили суду прийняти законне і обґрунтоване рішення, а тому він просить скасувавши постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, довідкою УПП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, висновком лікаря-нарколога з відміткою про відмову від проходження огляду, актом огляду з відміткою про відмову від проходження огляду, направленням на огляд з відміткою про відмову від проходження огляду, рапортом поліцейських, постановою поліцейського від 05 лютого 2022 року серії БАВ №259242 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, в якій встановлений факт керування транспортним засобом.

Окрім того, відеозаписи, прикріплені до матеріалів справи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Всі наявні в матеріалах справи докази, які доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, зокрема, це чітко вбачається з прикріпленого відеозапису, датовані 05 лютого 2022 року. Окрім пояснень захисника щодо часу вчинення ОСОБА_3 правопорушення, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять інших доказів, які б спростовували вищевказані твердження сторони захисту.

Наведені в апеляційній скарзі доводи захисту щодо визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом є недостатніми. На думку апеляційного суду внесене виправлення до протоколу в частині року його складення хоч і має місце, однак не є істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, адже сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з нього чітко вбачається, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Отже, підстав визнання протоколу недопустимим доказом, та закриття провадження у справі апелянтом не наведено.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а висловлені посилання не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду матеріалів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук