Справа № 694/791/22
Провадження № 3/694/436/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.09.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Шарко О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця ЗСУ, старшого солдата, кулеметника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 та ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли вищевказані адміністративні матеріали.
З 25.03.2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.. ст.. 9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Всупереч наведеним статутним вимогам, діючи протиправно, старший солдат ОСОБА_1 до 17 год.00 хв. 21.05.2022 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 . Близько 17 год. 21.05.2022 року на шикуванні особового складу 2 стрілецької роти було виявлено його відсутність в розташування військової частини. В подальшому було встановлено місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 , який перебував на пляжі м.Звенигородка, що розташований на березі річки Гнилий Тікич. Після чого близько 19 год.30 хв. 21.05.2022 року командиром 2 стрілецької роти ОСОБА_2 повернутий в розташування військової частини.

Також старший солдат ОСОБА_1 до 17 год.00 хв. 21.05.2022 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 . Близько 17 год. 21.05.2022 року на шикуванні особового складу 2 стрілецької роти було виявлено його відсутність в розташування військової частини. В подальшому було встановлено місцеперебування старшого солдата ОСОБА_1 , який перебував на пляжі м.Звенигородка, що розташований на березі річки Гнилий Тікич та мав ознаки алкогольного сп`яніння, що в наступному знайшло своє підтвердження при проведення медичного огляду о 17 год.30 хв. КНП «Звенигородська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Звенигородської міської ради. Вміст алкоголю в крові 1,0 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та ч.3 ст.172-20 КУпАП.

24.05.2022 року адвокат Бабенко Р.В. звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, об`єднання в одне провадження та витребування доказів.

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Шарко О.П. від 24.05.2022 року справи про адміністративне правопорушення №694/791/22 та 694/792/22 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер справи 694/791/22 (провадження 3/694/436/22) та витребувано у військовій частині НОМЕР_1 докази, а саме акт службового розслідування по факту самовільного залишення частини та вживання спиртних напоїв старшим солдатом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.05.2022 року на адресу суду із військової частини НОМЕР_1 надійшов акт службового розслідування відносно старшого солдата ОСОБА_1 з якого вбачається, що службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини та вживання спиртних напоїв старшим солдатом ОСОБА_3 вважати завершеним; За порушення ст. ст. 13, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, і зважаючи на воєнний стан, керуючись ст. 53, п. «в» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України пропоную старшому солдату ОСОБА_1 - оголосити догану; Довести до всього особового складу військової частини НОМЕР_1 вимоги ст. 65 Конституції України та Статутів Збройних Сил України.

Сторони в судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також адвокат Бабенко Р.В. в своїй заяві просив закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Днем вчинення адміністративного правопорушення згідно до протоколу про адміністративне правопорушення є 21 травня 2022 року.

На час проведення судового засідання тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те,що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому всилу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у зв`язку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 та ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КупАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення .

В іншій частині постанова оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Шарко