Справа № 461/2059/22 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/699/22 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бабій Ірини Миколаївни та представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Бащука Олега Григоровича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року відмовлено у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, відповідно до протоколу про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22 повернуто ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Відповідно до постанови, згідно з протоколом про порушення митних правил від 16.02.2022 року № 0304/20900/22, 15.02.2022 о 23 годині 53 хвилини ОСОБА_1 на автомобілі марки «MERCEDES BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Рава- Руська - Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю - «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду (Акт митного огляду UА209060/2022/002144 від 16.02.2022р.) автомобіля було виявлено товар, а саме: - Машини автоматичного оброблення інформації: ІМак-24-inch, модель № А2438, (серійний № С02G30DВQ6W8) 1 шт.; ІМак-24- inch, модель № А2439, (серійні №№ С02GN0NNQ7H6, С02GN05J125G, С02GN0NKQ7H6, С02GN05H125G, С02GN05G125G, C02GN0NMQ7H6) 6 шт. в упаковці виробника без ознак використання - загальна кількість 7 шт. Перераховані товари знаходилися в картонних коробках, які в свою чергу знаходились за заднім сидінням салону автомобіля, відгородженні від салону ДВП листами з переду і з верху, з задньої сторони знаходилась перегородка що відділяла салон від багажного відділення, прикриті покривалом, що у свою чергу утруднювало їхнє виявлення. Під час усного опитування ОСОБА_1 , не повідомив про наявність в нього прихованих товарів, проте визнав себе їх власником після митного огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з застосуванням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Львівської митниці Державної митної служби України за довіреністю Бащук О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою визнати громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, накласти на нього стягнення, у виді штрафу 359920 грн 35 коп з конфіскацією предметів правопорушення та стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що вважає висновок Галицького районного суду м. Львова помилковим та необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує про те, що в оскаржуваній постанові суду першої інстанції перевагу надано доказам, поданим стороною правопорушника, однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України.

Зазначає, що судом не взято до уваги обставини ввезення ОСОБА_1 , товарів на митну територію України, не встановлювалося їх у взаємозв`язку із нормами Митного кодексу України.

Стверджує, що ОСОБА_1 обрав смугу руху зелений коридор, чим свідомо вчинив дії по намаганню переміщення товару без оподаткування чи заявлення їх митному органу.

Звертає увагу на те, що судом не досліджено того, що при складенні протоколу про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 , він не вказав співробітнику митниці на обставини, викладені у постанові суду, за аргументацією захисника.

Наголошує, що ОСОБА_1 розмістив переміщувані ним товари таким чином, щоб їх ніхто не здогадався відкрити, вони не могли візуально проглядатися.

На думку митного органу, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, наданим митницею, в їх сукупності та взаємозв`язку, а докази надані стороною захисту ОСОБА_1 взято за основу, не надавши їм критичної оцінки.

Вважає, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому: породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, який належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, захисник-адвокат Бабій І.М. не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин його неявка в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бабій І.М., яка заперечила доводи апеляційної скарги, представника Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Б.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489, 495 МК України обставини кожної справи про порушення митних правил повинні бути з`ясовані всебічно, повно та об`єктивно.

При цьому, суд під час розгляду справи, оцінивши докази, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідає вимогам ст. 527 МК України.

В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені у постанові судді висновки щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0304/20900/22 від 16.02.2022 громадянином України ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з застосуванням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суддя мотивував тим, що товар був розміщений за сидінням, прикритий покривалом із вільним доступом до такого, спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення, не застосовувалось, що свідчить про відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме використання засобів та способів, що утруднюють виявлення товарів.

Суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про те, що Львівською митницею Держмитслужби України не надано жодних належних та допустимих доказів для підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України.

Крім того, суддя місцевого суду правильно зазначив про той факт, що коробки були накриті ковдрою не може свідчити про те, що ОСОБА_1 намагався його приховати та надати йому вигляду іншого товару, або стверджувати що доступ до речей був утруднений. Відтак, розташування речей за сидінням не є порушенням вимог переміщення предметів в розумінні ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, адже розміщення переміщуваних речей здійснювалося не у спеціально виготовлених тайниках (сховищах) та не в місцях, доступ до яких утруднений.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи фотографій, картонні коробки знаходились за сидінням та були прикриті покривалом, тобто ОСОБА_1 не приховував від митного контролю товар, оскільки його виїмка відбувалася без будь-якого утруднення.

Разом з тим, фотодоказів про розміщення виявлених речей у місцях автомобіля з утрудненим доступом матеріали справи не містять, що суперечить п. 15 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а саме того факту, що ОСОБА_1 намагався приховати від митного контролю товар чи надати йому вигляду іншого товару, або стверджувати що доступ до речей був утруднений. При цьому жодних викруток чи інших спецзасобів інспектор митниці при виявленні переміщуваних речей не використовував, доступ до коробок не був утруднений, а отже предмети, які заходились у вказаних коробках, були у вільному доступі, і їх виявлення не потребувало зусиль чи використання спеціальних засобів.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, з яким погоджується суддя апеляційного суду, про те, що під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги представника митниці в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження, а тому не підлягають задоволенню, відтак постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Бащука Олега Григоровича залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич