Справа№ 643/159/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Лисиченко С.М, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 28.03.2013 Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, яка є директором Підприємства «НІКА» товариства інвалідів «ШАНС» Жовтневого району м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 3660/20-40-07-30 від 14.12.2021, за результатами перевірки Підприємства «НІКА» товариства інвалідів «ШАНС» Жовтневого району м. Харкова (податковий номер 30235984, м. Харків, вул. Рудика, буд.6) встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор Підприємства «НІКА» товариства інвалідів «ШАНС» Жовтневого району м. Харкова вчинив правопорушення: неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а саме податок з доходів фізичних осіб за липень 2017 року у сумі 200 273,27 грн. та неперерахування військового збору за липень 2017 року в сумі 16 689,44 грн., чим порушено п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ ст.168 Податкового кодексу України та п.п.162.1 ст.162, ст.163, п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, ст.171, п.п.176.2 «а», ст.176. Відповідальність передбачена ч.1 ст.163-4 КУпАП. Факт порушення встановлено актом перевірки від 03.12.2021 № 22813/20-40-07-01-08/30235456.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.163-4 КУпАП, а саме порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2022 матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 направлено до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2022 визначено головуючого суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, ст.3 Конституції України, з урахуванням факту здійснення судом правосуддя в умовах ведення активних бойових дій в м.Харкові, 24.02.2022 в.о. голови Київського районного суду м.Хакова ОСОБА_2 виданий наказ №01-06/21 про відправлення правосуддя в умовах військового стану шляхом забезпечення розгляду невідкладних справ та матеріалів, які пов`язані із забезпеченням діяльності військово-цивільної адміністрації, справ про адміністративні правопорушення, що підлягають негайному розгляду, клопотань слідчих та прокурорів про продовження строків досудового розслідування, про продовження та застосування запобіжних заходів по тяжким та особливо тяжким правопорушенням у вигляді тримання під вартою.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. перебувала у відпустці та на лікарняному з 09.03.2022 по 20.05.2022.

ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 12.07.2022, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши надані разом з протоколами про адміністративні правопорушення матеріали, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП України настає за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП підтверджується матеріалами справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 3660/20-40-07-30 від 14.12.2021; даними акту перевірки № 22813/20-40-07-01-08/30235456 від 03.12.2021.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно дост.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії № 3660/20-40-07-30 від 14.12.2021, пред`явлене ОСОБА_1 , правопорушення вчинене останнім, виявлено 03.12.2021.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на день розгляду даної справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 686/4557/18.

Враховуючи зазначене, те, що в межах розгляду даної справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-4 КУпАП, а також те, що на день розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення сплинули, суд закриває провадження по адміністративній справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір по даній справі не підлягає стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 38, 247, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 163-4 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.М. Лисиченко