Справа № 578/715/22
провадження № 3/578/483/22
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
14 грудня 2022 року смт.Краснопілля
Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП), права, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП, роз`яснені,
18.10.2022 до Краснопільського районного суду Сумської області від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Сумській області надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2022 серії ААБ №315873, складеного поліцейським СРПП ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області сержантом поліції Трофименком М.В., 03.08.2022 о 01 год 15 хв у Сумському районі, с. В.Бобрик, вул. Залізняцька, 8А водій керував транспортним засобом Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно висновку медичного огляду № 554 від 09.08.2022 01 год 20 хв 2022р водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судових засіданнях гр. ОСОБА_1 свою провину не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом, а протокол складений працівниками поліції відносно нього неправомірно та безпідставно.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Друченко Т.В. підтримала позицію підзахисного, наголосила на тому, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не дотримано ні вимог ст. 266 КУпАП, які регламентують порядок огляду водія на стан сп`яніння, ні вимог відомчих інструкцій про порядок такого огляду та складання адміністративних матеріалів. Зокрема зазначила, що подані органом поліції докази не доводять того факту, що гр. ОСОБА_1 виконував функції водія, при проведенні огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції не були складені Акт огляду на стан сп`яніння та Направлення на огляд у медичному закладі, складання яких є обов`язковим у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, не було забезпечено участь двох свідків, що є обов`язковим у випадку відмови водія від огляду на стан сп`яніння.
За клопотанням захисника гр. ОСОБА_1 , у судове засідання були викликані свідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також у судове засідання викликались для дачі пояснень військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо наданих ними письмових пояснень від 02.08.2022.
Свідок ОСОБА_2 пояснила, що проживає на АДРЕСА_1 . 02.08.2022 близько восьмої вечора відвідувала жінку, за якою вона доглядає та яка живе навпроти гр. ОСОБА_1 . Близько 22 години, коли свідок йшла до себе додому, зустріла гр. ОСОБА_1 , який вийшов із власного двору та підходячи до власного автомобіля, повідомив свідкові, що забув у салоні документи. Також свідок повідомила, що протягом часу, коли вона перебувала у жінки, яку вона доглядає, автомобіль білого кольору, який належить ОСОБА_1 , перебував біля домоволодіння останнього. За кілька хвилин до двору ОСОБА_1 під`їхав автомобіль, зупинився біля двору, з нього вийшли невідомі свідку чоловіки, почали розмовляти з ОСОБА_1 на підвищених тонах. Будь-яких сигнальніх знаків на автомобілі не було. Через кілька годин до двору ОСОБА_1 під`їхав поліцейський автомобіль.
Свідок ОСОБА_3 пояснив, що вдень 02.08.2022 прийшов до гр. ОСОБА_1 , щоб попросити у користування належний йому транспортний засіб, однак останній повідомив, що вже дав свій автомобіль ОСОБА_7 . Увечері того ж дня, десь близько 21 чи 22 години, свідок вийшов до свого подвір`я, бачив як автомобіль, належний гр. ОСОБА_1 перебував біля двору, а через кілька хвилин до його двору під`їхав темний автомобіль та у ОСОБА_1 з особами, які перебували й цьому автомобілі, виник спір. Чи керував до цього моменту власним транспортним засобом ОСОБА_1 свідок точно сказати не зміг.
Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 02.08.2022 брав з дозволу ОСОБА_1 автомобіль Ford Transit, який належить останньому, щоб перевезти деревину. Близько 19 годин свідок припаркував автомобіль біля довомовоління ОСОБА_8 та оскільки його вдома не було, залишив ключ та документи у салоні автомобіля. Близько 22 години свідкові зателефонували та повідомили, що до двору ОСОБА_1 під`їхали військовослужбовці. Свідок повідомив, що йому невідомо, чи виїжджав ОСОБА_1 на власному автомобілі після 19 години 02.08.2022, при цьому зазначив, що коли він під`їхав до його двору близько 22 години, автомобіль стояв у тому ж положенні як він його пипаркував.
Військовослужбовець ОСОБА_5 у судові засідання для з`ясування фактичних обставин стосовно наданих ним письмових пояснень від 02.08.2022 не прибув, викликався до суду шляхом направлення судових повісток, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, а також у телефонному режимі.
Військовослужбовець ОСОБА_6 у судові засідання для з`ясування фактичних обставин стосовно наданих ним письмових пояснень від 02.08.2022 не прибув, викликався до суду шляхом направлення судових повісток, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, а також у телефонному режимі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.
За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так частиною першою статті 130 КУпАП визначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі змістом ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду направлені: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 315873 від 02.09.2022; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 09.08.2022; пояснення ОСОБА_5 від 02.08.2022; пояснення ОСОБА_6 від 02.08.2022; диск з відеозаписом події, що мала місце 02.08.2022.
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП вбачається, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Заборона керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, рівно як і протягом перебування такої особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплена у пункті 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.09.2022 згідно висновку медичного огляду № 554 від 09.08.2022 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До пртоколу доданий вказаний висновок, у пункті 10 якого вказано, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З метою повного та всебічного дослідження обставин справи судом було досліджено наданий органом поліції у якості доказу відеозапис. Дослідивши відеозапис від 02.08.2022, встановлено, що факт керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 та факт його зупинки працівниками поліції у передбачений законодавством спосіб не підтверджується: на відеозаписі факт руху транспортного засобу не зафіксований, відеозапис розпочинається о 23 год 56 хв з того, що учасники стоять на вулиці, транспортного засобу на відео взагалі не видно. Також на відео не зафіксовані дії поліцейського щодо складання Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На першому файлі відеозапису зафіксовано, що поліцейський повідомляє гр. ОСОБА_1 про те, що поступив виклик про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, є свідки, які були опитані та пояснили, що він керував транспортним засобом, у зв`язку з чим поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
Водночас жодних відомостей про свідків, про яких було повідомлено особу, до відповідної графи протоколу про адміністративне правопорушення не занесено.
Письмові пояснення військовослужбовців ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суддя не може вважати належними і достатніми доказами керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказані пояснення суперечть показанням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , наданим ними у ході суового розгляду, а самі військовослужбовці, які викликались до суду для надання пояснень щодо виниклих суперечностей у судові засідання 24.11.2022, 14.12.2022 не прибули, що унеможливило з`ясування всіх фактичних обставин події, яка мала місце 02.08.2022 по вул. Залізняцькій, 8А у с. В.Бобрик.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
У поданому на розгляд до суду протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що гр. ОСОБА_1 02.08.2022 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому наданий у якості доказу відеозапис не дає можливості встановити, що гр. ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, що відповідало б обставинам, зафіксованим у протоколі. Вказане підтверджує невідповідність обставин, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсним обставинам.
За результатом дослідження наявних у справі доказів також слід зробити висновок, що у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції не було складене Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки вказаний документ не долучений органом поліції до матеріалів справи та його складання не зафіксоване єдиним доказом, наданим органом поліції відеозаписом.
Наданий же як доказ відеозапис беззаперечно не доводить вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того слід звернути увагу на те, що у порушення положень ч. 2 ст. 254 КУпАП, які зобов`язують складати протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, розглядуваний протокол складений 02.09.2022, у той час як водій направлявся на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння 03.08.2022, а висновок щодо результатів медичного огляду складений 09.08.2022.
При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення, а так само не зазначена інша причина вказаної різниці у часі між часом вчинення правопорушення, виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не доведено факту керування особою транспортним засобом, не був дотриманий порядок проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, тобто процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому таке порушення процедури тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 Кримінального кодексу України від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Дослідивши та перевіривши у ході розгляду справи усі наявні докази, суддя доходить висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.
Сам же по собі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який підтверджує факт перебування гр. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, без доведення того факту, що дана особа керувала при цьому транспортним засобом, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому суддя, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини. Працівник поліції не може свавільно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Лише за наявності у водія явних ознак сп`яніння, передбачених Інструкцією, поліцейський має запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Встановлені судом обставини та досліджені докази, подані до суду на підтвердження вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про недоведеність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).
Враховуючи недоведеність належними і допустимими доказами факту виконання гр. ОСОБА_1 функцій водія, у судді відсутні підстави вважати вказану особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя
постановила:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП України).

Суддя Ю.О. Зеря