Справа № 299/3232/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому засіданні в м.Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/76/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн. без конфіскації отриманого доходу та знарядь виробництва (транспортного засобу).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №087263 від 25.09.2020 та постанови судді від 24.12.2020 вбачається, що 25.09.2020 о 15 год. 20 хв. по вул.Миру в с.В.Копаня Виноградівського району, ОСОБА_1 на автомобілі марки «Мерседес Бенц Спрінтер» р.н. НОМЕР_1 , надав послуги з перевезення пасажирів по маршруту м.Виноградів - с.В.Копаня, без ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом з метою отримання прибутку без ліцензійної картки та ліцензії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 24.12.2020 щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Зазначає, що всупереч вимогам ст.ст.245,280 КУпАП, суд належно не з`ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки доказів про надання ним послуг з перевезення не здобуто, як і даних про отримання ним прибутків. Вважає, що всупереч ст.251 КУпАП, складений протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про факт перевезення ним пасажирів, оскільки, окрім нього, в оглянутому автомобілі більше нікого не було, а також про факт отримання ним доходу за перевезення пасажирів, тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення на нього складено безпідставно.

-2-

В порушення вимог ст. 268 КУпАП, розгляд справи судом першої інстанції відбувся без його участі та всупереч поданої ним заяви про відкладення розгляду справи, що є істотним порушенням його прав. Пояснення свідків, на які посилається суд першої інстанції як на доказ вини у вчиненні адміністративного правопорушення, свідчать про їх упередженість й зацікавленість у його притягненні до адміністративної відповідальності. Дані свідки були цілеспрямовано підшукані, забезпечені прихованими технічними засобами та їхні дії носили провокативний характер. Таким чином участь у підготовлених та спланованих заходах з провокації діянь, які можуть мати ознаки правопорушень, явно виходить за межі повноважень працівників поліції та є незаконною, що свідчить про упередженість та зацікавленість працівників поліції у його притягненні до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції також не звернув уваги, що крім наявних в автомобілі двох провокаторів, жодних інших осіб не було, а коли автомобіль був зупинений і оглянутий, ніяких сторонніх осіб, окрім водія, в салоні не було.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бондарєва О.С. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, натомість 05.09.2022 захисником Бондарєвою О.С. подано заяву, в якій вона зазначає про неможливість прибуття в судове засідання суду апеляційної інстанції з поважних причин та просить, у разі неявки свідків, розглянути справу в її та ОСОБА_1 відсутності, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності вищевказаних осіб, що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції надано вірну оцінку неявці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак на її розгляд 11.12.2020 та 24.12.2020 не з`явився без поважних причин, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП. При таких обставинах і відношенні особи до розгляду справи, розгляд судом справи у відсутності особи, не може вважатись порушенням її прав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

-3-

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення у справі щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував вищезазначені вимоги, дав об`єктивну оцінку всім доказам, які є в матеріалах справи. Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №087263 від 25.09.2020, складеним інспектором СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, згідно якого 25.09.2020 о 15 год. 20 хв. по вул.Миру в с.В.Копаня Виноградівського району ОСОБА_1 , на автомобілі марки «Мерседес Бенц Спрінтер» р.н. НОМЕР_1 надав послуги з перевезення пасажирів по маршруту м.Виноградів - с.В.Копаня, без ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом з метою отримання прибутку без ліцензійної картки та ліцензії.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 25.09.2020 мали намір поїхати до м.Хуст, сіли до мікроавтобуса, яким керував ОСОБА_1 до с.В.Копаня, за проїзд якому вони сплатили по 15 грн. кожен. Таку саме суму сплатили і інші пасажири мікроавтобуса.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субЙ`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Про легітимність здійснення підприємницької діяльності свідчить видане у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію встановленого зразка. Зайняття підприємницькою діяльністю особою, яка не отримала у встановленому порядку свідоцтво про державну реєстрацію або особою, свідоцтво про державну реєстрацію якої було скасовано у визначеному законодавством порядку, і є об`єктивною стороною правопорушення.

Статтею 6 частиною 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобов`язання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Тобто, з наведених вимог нормативно-правових актів та законів вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, які ОСОБА_1 працівникам поліції надані не були. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

З огляду на матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП .

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо порушення судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-4-

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він перевозками пасажирів не займається, коштів за це не отримував, в автомобілі жодної особи при огляді не було, не спростовують зазначене в протоколі правопорушення та його відповідальність.

Апеляційним судом за клопотанням сторони захисту було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка показала, що 25.09.2020 на її прохання ОСОБА_1 підвозив її разом з дітьми додому - в с.В.Копаня. Цю відстань вони подолали за 20 хвилин і за цей час автомобіль ніхто не зупиняв та до нього не сідав. Ствердила, що в мікроавтобусі перебували, окрім водія, вона, двоє дітей та сусідка, які кошти за проїзд не платили.

Інших доказів про те, що ОСОБА_1 не займається пасажирськими перевезеннями та про відсутність 25.10.2020 будь-яких осіб в мікроавтобусі під час проведення його огляду, апеляційному суду не надано.

Разом з тим, з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що в м.Виноградів на вул.Шевченка о 14 год. 55 хв. водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер» р. н. НОМЕР_1 , здійснював до нього посадку пасажирів.

З метою забезпечення права сторони захисту на допит свідків, судом апеляційної інстанції неодноразово вживались заходи для їх виклику, однак свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`являлись. В своїй заяві від 05.09.2022, захисник адвокат Бондарєва О.С. не наполягала на подальшому допиті вищевказаних свідків, а у разі їх неявки, просила справу розглянути у її та ОСОБА_1 відсутності.

Аналізуючи отримані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 про те, що в мікроавтобусі перебували лише дві жінки та двоє дітей, апеляційний суд надає їм критичну оцінку, оскільки такі суперечать матеріалами справи та спростовуються відеозаписом, згідно якого водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Спрінтер» р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, починаючи з 14 год. 25.09.2020 здійснював до нього посадку пасажирів, в тому числі дорослих осіб чоловічої статі, у зв`язку з чим показання свідка ОСОБА_5 визнаються такими, що направлені на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи також вбачається, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить посилання на місце, час і суть адміністративного правопорушення, посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо.

Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Брихунець Я.П. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що працівник поліції ОСОБА_8 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Посилання апелянта на незаконність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та явну провокацію , які можуть мати ознаки правопорушень, явно виходить за межі повноважень працівників поліції та є незаконною, що свідчить про упередженість та зацікавленість працівників поліції у його притягненні до адміністративної відповідальності. Крім того, вважаючи дії працівників незаконними, ОСОБА_1 не надав підтверджень, що оскаржив їх у передбаченому законом порядку.

-5-

Також, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені в якості свідків, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.

Більш того, жодних даних про те, що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів про притягнення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до відповідальності за дачу ними неправдивих показань матеріали справи не містять і таких не надано суду апеляційної інстанції.

Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали неправдиві свідчення, що у них були підстави оговорити ОСОБА_1 , що вони були упереджені та зацікавлені у притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому виконували вказівку працівників поліції щодо викриття ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про вчинення працівниками поліції заходів з провокації діяння, які може мати ознаки правопорушень, що свідчить про упередженість та зацікавленість працівників поліції у його притягненні до адміністративної відповідальності, слід визнати необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 , вважаючи дії працівників поліції незаконними, не надав жодних підтверджень, що оскаржив їх у передбаченому законом порядку.

При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, а тому його доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими і такі відхиляються.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя врахував характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правопорушника та обставини справи й призначив останньому адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції вищевказаної статті, яке є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення .

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст.294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

-6-

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2020 щодо ОСОБА_9 ,- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: