Справа № 461/1636/22 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/527/22 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Львівської митниці Сичова Ю.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Багратіоні Д.Г.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, обмежившись усним зауваженням.

Тимчасово вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0394/40800/22 від 18.03.2022 року грошові кошти у сумі 500 000 гривень - повернуто ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до постанови, згідно протоколу про порушення митних правил № 0394/20900/22 від 18.03.2022 року, 18.03.2022 року, о 17 год. 58 хв., громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), прямував з України до Республіки Польща легковим автомобілем торгової марки «Lexus 570», реєстраційний номер НОМЕР_1 у приватних справах, через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці , обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю - «Зелений коридор». Під час проведення додаткових заходів митного контролю, пасажира було переведено до боксу поглибленого огляду для проведення митного огляду, де було виявлено валютні цінності, а саме готівкові кошти у сумі 500 000 грн., що підтверджується актом митного огляду № UA209060/2022/002789. Курс валют станом на 18.03.2022 становить 1 евро - 33,1707 грн. Таким чином, зазначена сума, в еквівалентні Євро, становить 15 073,54 Євро.

Автор протоколу зазначає, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», та вчинив дії спрямовані на переміщення товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою представник Львівської митниці Сліпенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.

В обґрунтування вказує, що висновок суду помилковим і необгрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

На думку апелянтасудом безпідставно закрито провадження в справі, оскільки вину особи доведено та в описовій частині оскаржуваної постанови зазначено про наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 471 МК України.

Економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення судом першої інстанції є можливе ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 1700,00 грн. штрафу.

Вказує, що винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

Просить звернути увагу суду на те, що протоколом про порушення митних правил від 18.03.2022 № 0394/20900/22 грошові кошти у громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вилучались. Такі були залишені на митниці за уніфікованою квитанцією МД-1 та можуть бути отримані громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у встановленому законодавством порядку. Враховуючи наведене вважає, що суд помилково зобов`язує митницю повернути грошові кошти у сумі 500 000 гривень громадянину ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) оскільки вирішення питання отримання таких залежить від волі і намірів останнього.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Багратіоні Д.Г. заперечуючи апеляційну скаргу, зазначив, що ОСОБА_1 є волонтером, купує необхідні речі для армії, бронежилети та інше, грошові кошти, які він перевозив є волонтерськими, призначені для купівлі касок. ОСОБА_1 не знав, що йому слід було обрати червоний коридор при перетині кордону.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечуючи апеляційну скаргу, зазначив, що вперше перетинав цей кордон, при перетині кордону повідомив, що перевозить кошти.

Заслухавши пояснення представника митного органу Сичова Ю.В., який підтримав апеляційну скаргу, виступ захисника Багратіоні Д.Г. та Квірікашвілі Г., які заперечили проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи № 461/1636/22 та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №0394/20900/22 від 18.03.2022 року; контрольним талоном для проходження по «зеленому талоном» від 18.03.2022 року, актом про проведення огляду, переогляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 18.03.2022 року, уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії ЄС №092214.

Таким чином, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України є правильним.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги Львівської митниці Держмитслужби, відносно того, що в суду першої інстанції не було законних підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 471 МК України, адміністративна відповідальність настає в разі порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Санкція ст. 471 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), судом першої інстанції були дотримані вимоги статей 3, 8, 21, 41, 64 Конституції України та статей 22, 23, 33-34 КУпАП.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, обмежившись усним зауваженням, суддя вірно врахував, обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, малозначність та невисоку суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК Україниапеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Сліпенка С.В. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від03 травня 2022 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, обмежившись усним зауваженням без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук