ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/789/21 Головуючий суддя І інстанції Федорова О.В.
Апеляційне провадження № 33/818/662/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

захисника - Лисаченка Є.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілих - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Хижняка О.С.,

представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката Ярмака К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, тимчасово офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 01.02.2021 року о 12 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Краснодарській, 41А, керуючи транспортним засобом Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортним засобом Nissan Leaf, не зареєстрований VIN НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову скасувати, ухваливши нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд безпідставно визнав допустимим доказом відеозапис з монітору комп`ютеру, які долучено до матеріалів справи, оскільки з нього неможливо встановити які саме автомобілі були у ДТП (марка, модель), час ДТП, зафіксований у протоколі та відеозаписі з реєстратора автомобіля ЗАЗ не співпадає з часом на записі з монітору комп`ютера. На цьому відеозаписі не вбачається ані номерних знаків транспортних засобів, ані водіїв.

Крім того, апелянт зазначає, що він діяв з додержанням вимог ПДР України, а дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, до початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подане клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи. Для проведення експертизи експертам надати дане клопотання та матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі.

На вирішення експертам поставити наступні питання:

1. Чи є достатніми похідні дані, що містяться в матеріалах про притягнення адміністративної відповідальності, для висновків про причинно-наслідковий зв`язок дій водіїв з подією ДТП?

2. Чи мав можливість водій ОСОБА_1 запобігти зіткненню транспортних засобів? Якщо так, то шляхом виконання яких конкретно вимог ПДР України?

3. Чи мав можливість водій ОСОБА_3 запобігти зіткненню транспортних засобів? Якщо так, то шляхом виконання яких конкретно вимог ПДР України?

4. Чи мав можливість водій ОСОБА_2 запобігти зіткненню транспортних засобів? Якщо так, то шляхом виконання яких конкретно вимог ПДР України?

5. Чи маються в діях водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП?

6. як повинні були діяти водії ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній ситуації, що склалася у відповідності з вимогами ПДР України?

7. Чи у працездатному стані знаходиться рульове керування, робоча гальмівна та ходова частина автомобіля Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 ?

8. Якщо зазначені системи знаходяться в непрацездатному стані, то коли виникла їх відмова: до, в момент чи після ДТП?

9. Чи мав водій автомобіля Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , можливість виявити несправність або відмову зазначених систем до моменту ДТП?

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представники заперечували щодо задоволення цього клопотання, погоджуючись із висновком суду першої інстанції та вважали зайвим проведення експертизи, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей для розгляду цієї справи.

Дослідивши заявлене клопотання, суд апеляційної інстанції вбачає, що переважна більшість питань, які захисник просить поставити на розгляд експертам взагалі мають правовий характер та мають бути вирішені саме судом у нарадчій кімнаті за результатами апеляційного розгляду. При цьому належить врахувати, що відомості, які є наявними у справі є достатніми для розгляду апеляційної скарги, а також вирішення питання щодо наявності або відсутності ознак правопорушення стосовно події ДТП.

Крім того, залучення експертів не потрібно, оскільки подія ДТП чітко зафіксована на відеозаписах, які залучені до матеріалів цієї справи і об`єктивно досліджені в судах першої і апеляційної інстанції. З відомостей відеозапису вбачається подія ДТП від 01.02.2021 року, яка сталася в м. Харкові по вул. Краснодарській, 41А, між транспортними засобами Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , та Nissan Leaf, не зареєстрований VIN НОМЕР_3 , під керуванням водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди і на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями, у відповідності до вимог ст. 273 КУпАП, тобто за наслідками поданої апеляційної скарги належить вирішити суто правові питання про винуватість або не винуватість особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Питання, що ставляться захисником Савицьким І.В. експерту в заявленому клопотанні взагалі охоплюються апеляційними доводами щодо незгоди з судовим рішенням та межують з вирішенням правових питань щодо винуватості осіб, які належить вирішувати тільки суду. За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для залучення експерта.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Лисаченка Є.М., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, думку потерпілих та їх представників, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними у справі, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року (а.с.2); схеми місця ДТП, яка сталася 01.02.2021 року, яка підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.4, 5, 6) та усними поясненнями ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , наданими ними в судовому засіданні в суді першої інстанції, а також відеозаписами та фотофіксації події ДТП, які містяться на оптичних носіях інформації, долучених до матеріалів справи (а.с.27, 42, 58).

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року (арк. 2), ОСОБА_1 01.02.2021 року о 12 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Краснодарській, 41А, керуючи транспортним засобом Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , та транспортним засобом Nissan Leaf, не зареєстрований VIN НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України..

З відомостями, зафіксованими у цьому протоколі ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі (а.с.2).

Крім того, відповідно до відомостей зафіксованих в схемі місця ДТП, об`єктивно вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортна пригоди транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , - пошкодження лівої та правої передньої фари переднього бамперу, капоту, лівого та правого крила, лівого та правого переднього колеса; автомобіль ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , - пошкодження задньої кришки багажника, лівого заднього крила, лівої задньої фари, заднього бамперу, заднє скло; автомобіль Nissan Leaf, не зареєстрований, VIN НОМЕР_3 пошкодження переднього лівого крила, переднього бамперу, лівої передньої фари, лівого переднього колеса, капота. Стан покриття проїзної частини - мокре, ожеледиця, засніжене (а.с.3).

Згідно відомостей відеозапису ДТП з відеореєстратора, який знаходився в автомобілі ОСОБА_3 , та відеозапису ДТП, з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, долученого до матеріалів справи представником ОСОБА_4 - адвокатом Ярмак К.Б., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ TF48YP, рухаючись прямо в своїй смузі руху та побачивши, що йому назустріч рухається автомобіль Nissan Leaf, який почав маневрувати на засніженій ділянці дороги, та почав зменшувати швидкість, майже до повної зупинки свого автомобіля, і в цей час сталася подія ДТП з автомобілем Renault Master, який спочатку зіткнувся з лівою задньою частиною автомобіля ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , а після - з лівою передньою частиною автомобіля Nissan Leaf, не зареєстрований, VIN НОМЕР_3 , який їхав йому назустріч в своїй смузі руху.

В ході судового розгляду учасники ДТП у цій справі не заперечували, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, стосуються саме тієї події дорожньо-транспортної пригоди, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року, а тому апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними апеляційні доводи ОСОБА_1 про безпідставність врахування судом першої інстанції відомостей відеозапису, долученого до матеріалів справи представником ОСОБА_4 - адвокатом Ярмак К.Б.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 01.02.2021 року року рухався в м. Харкові по вул. Краснодарській, 41А, на автомобілі Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 . Попереду нього в одній смузі руху в попутному напрямку рухався автомобіль ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , який несподівано та непомітно для нього почав зменшував швидкість руху. Зазначив, що не порушував правила ПДР України, а ДТП сталося з вини водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який керував автомобілем Nissan Leaf та не розрахував дорожньої обстановки.

Потерпілий ОСОБА_4 під час свого допиту в суді апеляційної інстанції підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року та пояснив, що вимушений був зменшити швидкість свого транспортного засобу, оскілки попереду нього в зустрічному напрямку рухався автомобіль Nissan Leaf, який почав маневрувати на засніженій ділянці дороги.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив під час апеляційного розгляду, що 01.02.2021 року керував автомобілем Nissan Leaf без зареєстрації, оскільки цей транспортний засіб був пригнаний напередодні з США, правила ПДР України не порушував, у зв`язку з поганим дорожнім покриттям його автомобіль трошки почало заносити, але на смугу зустрічного напрямку руху, де сталася подія ДТП, не виїжджав.

Під час апеляційного розгляду учасники події ДТП пояснили та підтвердили, що ділянка дороги, на якій сталася подія дорожньо-транспортної пригоди, мала засніжений стан покриття проїзної частини і була ожеледиця.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

Твердження ОСОБА_1 щодо незгоди з тим, що в результаті порушення ним пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної скарги розцінює як обраний спосіб захисту та уникнення від відповідальності.

Більш того, відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожен з учасників дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Тобто, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілях ЗАЗ TF48YP та Nissan Leaf, в зустрічному напрямку один до одного, не могли допустити, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався позаду автомобіля ЗАЗ TF48YP, державний номерний знак НОМЕР_2 , в одній з ним смузі руху в попутному напрямку, не вибе безпечної швидкості, не врахує дорожньої обстановки, не дотримається безпечної дистанції та скоїть зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF48YP і та транспортним засобом Nissan Leaf, який рухався на своїй смузі руху в зустрічному напрямку.

При цьому, суд не погоджується з апеляційними доводами ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не дотрималися правил ПДР України, внаслідок чого сталося подія ДТП між їхніми транспортними засобами, оскільки відповідних відомостей матеріали справи не містять. ОСОБА_1 та його захисником також не оскаржувалися в установленому законом порядку дії працівників поліції під час складання ними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року та схеми місця ДТП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне порушення. Крім того, такі твердження апелянта щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоди повністю спростовуються відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 148394 від 01.02.2021 року; схемі місця ДТП, яка сталася 01.02.2021 року, письмових поясненнях ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також усними поясненнями учасників ДТП, наданими ними в судових засіданнях в судах першої та апеляційної інстанції, та відеозаписами та фотофіксації події ДТП, які містяться на оптичних носіях інформації, долучених до матеріалів справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи допущено упередженість та необ`єктивність суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки доказів того, що суд першої інстанції був упереджений та необ`єктивний при розгляді справи не надано, а розгляд справи вказує на дотримання судом першої інстанції вимог статей 245, 280 КУпАП.

Аналізуючи послідовність дій учасників ДТП, апеляційний суд вбачає, що належне виконання ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1ПДРУкраїни, унеможливлювало подію ДТП, а виконання цих пунктів ПДР було його обов`язком.

При цьому, належить врахувати, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди, оцінка яких не потребує спеціальних знань, тому на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення саме ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1ПДРУкраїни, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДРУкраїни учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Також, відповідно дост. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви`судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам«Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1Правил дорожнього руху України та притягнуто заст. 124 КУпАПдо відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Поряд з цим, ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції порушив строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), правопорушення ОСОБА_1 скоєне 01.02.2021 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови, розгляд цієї справи відбувся 14.04.2021 року.

Таким чином справа розглянута в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а апеляційний суд вважає ці апеляційні доводи ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков