КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/339/2022 Постанова винесена суддею Сирбул О.Ф.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Чепенко О.О., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та його представника - адвоката Купрієнка В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Чепенко О.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина, 2020 р.н., непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Також цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 27 серпня 2021 року о 18 год. 50 хв. по автодорозі м. Київ, 2-й км Бориспільського шосе, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «VolvoS80», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався попереду, під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Чепенко О.О. подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою направити справу на доопрацювання до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення, усунення недоліків та порушень, які були допущені при складанні протоколу та оформленні справи про адміністративне правопорушення, та повторного надсилання матеріалів адміністративного провадження до суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час розгляду справи суд неповно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, за яких відбулася дана дорожньо-транспортна пригода, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не врахував пояснення ОСОБА_1 , що в нього не було можливості для маневрування, не взяв до уваги надані захисником документи на підтвердження того, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок дій іншого учасника, не в повному обсязі надав оцінку діям кожного із учасників даної ДТП та не встановив причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху учасниками пригоди та настанням події ДТП.

При цьому зазначає, що із доказів, доданих до матеріалів справи, вбачається, що саме створення небезпечної ситуації водієм «DAEWOO LANOS», який створив таку у виді стоячої перешкоди свого автомобіля, зупинившись в лівій смузі, порушуючи вимоги п. 27.2 ПДР, не вживши ніяких заходів, щоб прибрати автомобіль за межі проїжджої частини праворуч та навіть не встановив, відповідно до п. 9.10, знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, а не дії водія «BMW» ОСОБА_1 , бо він не мав технічної можливості шляхом екстреного гальмування зупинити свій автомобіль з моменту виникнення небезпеки для руху до місця зіткнення.

Отже, твердження суду, що вина водія ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, а тому є необґрунтованим.

Так, водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 12.1 та п. 13.1, але з вини водія транспортного засобу «DAEWOO LANOS», а також з нез`ясованих дій водія транспортного засобу «VOLVO S80» ОСОБА_3 , який рухався у крайній лівій смузі, попереду водія «BMW» ОСОБА_1 , тобто з яких причин він передчасно не побачив і не зреагував на стоячий автомобіль, а застосував екстрене гальмування вже перед самим стоячим автомобілем.

Крім того, судом не було враховане клопотання захисника про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення та усунення недоліків, у зв`язку з тим, що були допущені порушення при складанні протоколу, що унеможливлює подальший розгляд справи.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначені ані свідки правопорушення, ані потерпілі, в той час, як в цьому ж протоколі зазначено про те, що принаймні ще один транспортний засіб «VOLVO S80» отримав механічні пошкодження, тобто щонайменш одній особі спричинено шкоду.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена повністю посада особи, яка склала протокол, не зазначено ким і коли видано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , яким було встановлено особу останнього, як того вимагає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а також у графі «до протоколу додається» не зазначені прізвища осіб, чиї пояснення додаються.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , реквізити протоколу повинні бути заповнені «розбірливим почерком», як того вимагає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Таким чином, вважає, що всі вищенаведені недоліки та порушення з боку інспектора УПП, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Також захисник Чепенко О.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що 05.10.2021 року суддею було оголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови і повідомлено, що її повний текст буде виготовлено на наступному тижні, однак, коли вона звернулася до суду за його отриманням, помічником судді їй було повідомлено, що він ще не готовий, так як суддя знаходиться на лікарняному, а тому повний текст постанови вона змогла отримати лише 19.10.2021 року, про що свідчить розписка, у зв`язку з чим вона фактично була позбавлена можливості висловити свою позицію щодо встановлених судом обставин, які їй відомі не були, й відповідно реалізувати право на апеляційний перегляд постанови.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Чепенко О.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника - адвоката Купрієнка В.М., які заперечували проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - про не обрання ним під час керування 27 серпня 2021 року о 18 год. 50 хв. по автодорозі м. Київ, 2-й км Бориспільського шосе, автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , безпечної швидкості руху та не дотримання безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Volvo S80», державний номерний знак НОМЕР_3 , що рухався попереду, під керуванням водія ОСОБА_2 , та отриманням внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на автодорозі 2-го км Бориспільського шосе в м. Київ, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення та пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин події.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним як після дорожньо-транспортної пригоди, так і в суді апеляційної інстанції, 27 серпня 2021 року о 18 год. 50 хв. він рухався автомобілем «BMW» по Бориспільському шосе в напрямку м. Бориспіль у крайній лівій смузі зі швидкістю до 130 км/год., попереду нього рухався автомобіль «Volvo». Проте, хто рухався попереду автомобіля «Volvo», тим більше стоячої перед ним перешкоди у виді автомобіля «Daewoo», йому видно не було, та коли водій автомобіля «Volvo» несподівано, побачивши дану перешкоду, почав різко гальмувати та, вчасно вивернувши вправо у другу смугу руху, зміг уникнути зіткнення з автомобілем «Daewoo», він також почав екстрено гальмувати та, щоб уникнути зіткнення з автомобілем «Daewoo», взяв також правіше, але зіткнення з автомобілем «Volvo», який ще повністю не об`їхав автомобіль «Daewoo» та знаходився більшою частиною на правій смузі, йому уникнути не вдалося.Коли він вийшов з автомобіля, то побачив, що автомобіль «Daewoo», водій якого міняв шину у крайній лівій смузі, стояв без аварійного знаку. В результаті зіткнення у нього пошкоджена більш права сторона, що свідчить про те, що він також намагався об`їхати автомобіль «Daewoo», а не просто вдарив автомобіль «Volvo» в задню частину. Тому вважає, що ДТП сталося по причині того, що водій автомобіля «Daewoo» порушив вимоги ПДР, зупинившись у лівій смузі, чим створив перешкоду, при цьому водій автомобіля «Volvo», який їхав попереду нього і повинен був вчасно зреагувати та заздалегідь вибрати безпечну швидкість, або загальмувати раніше, не встиг цього зробити, та вже перед самою перешкодою різко застосував екстрене гальмування, що також створило для нього аварійну ситуацію, у зв`язку з чим у нього не було ніякої можливості уникнути зіткнення, проте на водія автомобіля «Daewoo» протоколу за порушення ПДР складено не було.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_1 механізм дорожньо-транспортної пригоди спростовується сукупністю наявних у справі доказів.

Так, за поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, він рухався автомобілем «Volvo» по Бориспільському шосе у напрямку м. Бориспіль в крайній лівій смузі. Погода була ясною і дорога була добре видна, тому, побачивши заздалегідь перешкоду у виді стоячого автомобіля «Daewoo», він почав пригальмовувати, включив аварійку та подивився чи зможе його об`їхати праворуч, та переконавшись в тому, що не має перешкод справа, почав перелаштовуватись у праву смугу, і в цей час відчув удар, який, як з`ясувалося пізніше, здійснив автомобіль «BMW». Тому вважає, що водій автомобіля «BMW» ОСОБА_1 порушив ПДР, так як проігнорував дорожню обстановку та не зреагував на її зміну, у зв`язку з чим його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Підстав не приймати до уваги зазначені свідчення у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вони підтверджуються іншими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини підтверджуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, правильність якої не оспорювалася учасниками пригоди при її складанні, та в якій відображені дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, а також пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та з якої вбачається, що зіткнення автомобілів «BMW» та «Volvo» сталося у крайній лівій смузі руху, по якій первинно здійснювали рух обидва автомобілі, і у кінцевому положенні після зіткнення автомобіль «Volvo» розташовується під кутом частково на крайній лівій та третій смузі руху, а автомобіль «BMW» розташовується позаду автомобіля «Volvo» прямолінійно поряд із переривчатою лінією, що позначає межі крайньої лівої та третьої смуг руху.

При цьому зі схеми дорожньо-транспортної пригоди видно, що після зіткнення в автомобілі «BMW» пошкоджено передній бампер, кришку капота, праве переднє крило, праві передні двері, праву передню фару, решітка радіатора та лобове скло, а в автомобілі «Volvo» - задній бампер, заднє ліве крило, кришку багажника та задню ліву фару.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «BMW» та «Volvo» свідчать про те, що передньою частиною автомобіль «BMW» контактував із задньою частиною автомобіля «Volvo».

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи фотографіями місця розташування автомобілів після зіткнення та їх пошкоджень після зіткнення, з яких слідує повна відповідність відтворених у схемі ДТП даних в цій частині.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені у схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вказують на те, що ОСОБА_1 , рухаючись автомобілем «BMW» позаду автомобіля «Volvo» під керуванням ОСОБА_2 в одній смузі, не врахувавши дорожньої обстановки та не зреагувавши на її зміну, а саме, що ОСОБА_2 , здійснюючи об`їзд перешкоди, зменшив швидкість та включивши аварійний сигнал, почав перелаштовуватись у праву смугу руху, та не обравши, відповідно до такої дорожньої обстановки, безпечної швидкості та безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тобто свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і в залежності від них повинен дотримувати безпечної дистанції.

При цьому, відповідно до визначення терміну «безпечна дистанція», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткнення без здійснення будь-якого маневру.

Також слід вказати, що дотримання положень пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху полягає в тому, що водій постійно перебуває в контакті з елементами середовища руху, які у процесі руху постійно змінюються, змушуючи водія постійно приймати рішення щодо вибору безпечної швидкості руху в конкретних умовах, а вибрана дистанція повинна забезпечити можливість безпечної зупинки транспортного засобу у випадку, якщо водій переднього транспортного засобу застосував екстрене гальмування або зупинився, чого не було дотримано з огляду на пояснення ОСОБА_1 .

Тобто обрана ОСОБА_1 швидкість, навіть в межах дозволеної, не була безпечною, оскільки при її виборі ним не було враховано ні дорожню обстановку, ні стан проїзної частини, аби безпечно керувати транспортним засобом, що призвело до недотримання ним безпечної дистанції, та як наслідок до зіткнення транспортних засобів.

Тому твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що зіткнення сталося внаслідок порушення ПДР водієм автомобіля «Daewoo», який, зупинившись у лівій смузі, створив перешкоду для їх руху, при цьому водій автомобіля «Volvo», який їхав попереду нього, вчасно не зреагував та заздалегідь не вибрав безпечну швидкість, або не загальмував раніше, та вже перед самою перешкодою різко застосував екстрене гальмування, що також створило для ОСОБА_1 аварійну ситуацію, у зв`язку з чим у нього не було ніякої можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Volvo», є безпідставними, оскільки обставини різкого гальмування автомобіля «Volvo» нічим не підтверджені, не зазначений гальмівний шлях автомобіля «Volvo» і у схемі дорожньо-транспортної пригоди, а до того ж такі дії водіїв автомобілів «Daewoo» та «Volvo» не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, тому що остання зумовлена виключно одноосібними діями водія ОСОБА_1 , котрий недотримався вимог Правил дорожнього руху, які зобов`язують його при здійсненні руху дотримуватись безпечної дистанції.

Тим більше, що твердження ОСОБА_1 та його захисника про можливе порушення водіями автомобілів «Daewoo» та «Volvo» правил дорожнього руху та його можливу винуватість у ДТП, як про це вони ставлять питання в апеляційній скарзі, належить до компетенції органів патрульної служби, які, за результатами перевірки обставин ДТП, адміністративний протокол відносно водіїв автомобілів «Daewoo» та «Volvo» не склали та на розгляд до суду не направляли. А тому ці обставини не можуть бути предметом судового розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисником не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку суді місцевого суду про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, їх твердження про дотримання Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 є безпідставними.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а тому доводи апеляційної скарги захисника Чепенко О.О. про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, як і доводи про невинуватість ОСОБА_1 та про порушення іншими водіями, в т.ч. і водієм ОСОБА_2 , вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Щодо доводів захисника Чепенко О.О. про не врахування судом її клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення та усунення недоліків, у зв`язку із допущеними порушеннями при складанні протоколу, а саме: не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ані свідків правопорушення, ані потерпілих, в той час, як в цьому ж протоколі зазначено про те, що ще один транспортний засіб «VOLVO S80» отримав механічні пошкодження; не зазначено повністю посаду особи, яка склала протокол; у графі «до протоколу додається» не зазначено прізвища осіб, чиї пояснення додаються, а також у порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції не зазначено ким і коли видано посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , яким було встановлено особу останнього, при цьому реквізити протоколу заповнені не розбірливим почерком, що унеможливлює подальший розгляд справи, то вони не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, підписаний уповноваженою на те особою, містить необхідну інформацію про особу правопорушника. Крім того, у протоколі повно та правильно викладено суть правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення ОСОБА_1 п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та посилання на ст. 124 КУпАП, при цьому всі відомості внесені працівником поліції до протоколу розбірливим почерком, без будь-яких виправлень.

Не може бути протокол визнаний недопустимим доказом і тому, що в ньому відсутні дані про свідків, оскільки передбачених законом підстав для їх залучення не було, а інші вказані захисником недоліки не є суттєвими і ніяким чином не можуть вплинути на оцінку наявних у протоколі даних як доказів.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 850 гривень, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з характеру вчиненого правопорушення, особи порушника.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Чепенко О.О. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Чепенко О.О. строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Чепенко О.О. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.