Справа № 308/9184/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ІЛЬНИЦЬКОГО Сергія Михайловича, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника Ільницького С.М. на винесену щодо його підзахисного у даній справі постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2021,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 грн судового збору.

В оскарженій у даній справі постанові судді від 02.09.2021 йдеться про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за таких обставин.

07.07.2021, біля 22 год. 34 хв., у м. Ужгород, по вул. 8-го Березня, 54, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Ільницький С.М. просить зазначену вище постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.09.2021 щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник Ільницький С.М. посилається на те, що постанова судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.09.2021 у справі № 308/9184/21 є незаконною, необґрунтованою, враховуючи наступне.

ОСОБА_2 07.07.2021, біля 22 год. 34 хв., не керував будь-яким транспортним засобом, а просто сидів у автомобілі.

Патруль поліції, який під?їхав, одразу почав проводити огляд особистих речей, сумки та автомобіля ОСОБА_2 , запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння.

Оскільки ОСОБА_2 автомобілем не керував, про що наголошував поліцейським, він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці.

Зазначені вище обставини вбачаються з відеофайлу № , який розпочинається з того, як ОСОБА_2 виходить із переднього правого пасажирського місця автомобіля - 07.07.2021, о 22 год. 24 хв. та розпочинає спілкуватися з працівниками поліції, що продовжується до 22 год. 34 хв. 57 сек.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283693 вказується, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом 07.07.2021, о 22 год. 34 хв., а згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, час вчинення правопорушення вказаний як 22 год. 24 хв. 07.07.2021, тобто коли ОСОБА_2 вже спілкувався із працівниками поліції біля автомобіля.

З цих підстав захисник Ільницький С.М. вважає, що ОСОБА_2 не міг керувати автомобілем у 22 год. 34 хв. 07.07.2021.

Наведені факти не узгоджуються між собою та не дають можливість правильно хронологічно відтворити обставини справи, що свідчить про не дотримання законодавства з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити, що особа:

- керувала транспортним засобом, будучи при цьому у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан;

- або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також захисник Ільницький С.М. посилається в апеляційній скарзі на роз?яснення, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідно до яких під керуванням транспортними засобами слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Факт керування автомобілем може бути доведений відеозаписами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Тобто відеозаписи з камер поліцейських, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Сторона захисту звертає увагу апеляційного суду на те, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складає не будь-яка відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283693, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу X п.3 відповідної Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп?яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Згідно п. 6,7,8 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров?я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров?я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров?я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров?я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп?яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, до закладу охорони здоров?я водій доставлений не був, а протокол серії ДПР18 № 283693 складений за відсутності свідків та відсутні відомості про дії ОСОБА_2 щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п.7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Додатком за № 1 Інструкції затверджено форму такого направлення.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров?я відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП та п. 7,8 Розділу І Інструкції є три підстави:

1) незгода водія на проведення огляду на стан сп?яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу;

2) незгода водія з результатами огляду на стан сп?яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу;

3) вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, що, в такому випадку, є обов?язковим.

Направлення на огляд відповідного водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння в додатках до протоколу відсутнє, протокол складено за відсутності свідків, а відтак поліцейським при складанні протоколу відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, не було дотримано вимоги відповідної Інструкції, чим допущено порушення прав відповідної особи та вимог нормативного акту, а докази у результаті такого порушення не можуть вважатися допустимими та належними.

Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно вимог п.5.6 розділу II п.3.9 розділу VIII наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 передбачено безперервний відеозапис за винятком відвідання вбиральні та прийому їжі під час виконання службових обов?язків та передача некоригованих відомостей і матеріалів.

В порушення вимог зазначеного Наказу вказані вимоги дотримані не були. Повні версії записів відеореєстраторів, які використовувалися працівниками поліції з часу вчинення порушення ПДР з боку ОСОБА_2 і до закінчення процедури оформлення адміністративних матеріалів відносно нього надані не були, а лише кориговані частки.

Сторона захисту звертає увагу також на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов?язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Також ЄСПЛ підкреслив, що обов?язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов?язку доводити свою непричетність до вчинення відповідного порушення.

Правильність та точність складання протоколу про адміністративне правопорушення впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, захисника Ільницького С.М., пояснення опитаного апеляційним судом за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_3 та вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що вказана апеляційна скарга захисника Ільницького С.М. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, як вбачається з оскарженої його постанови від 02.09.2021, дотримав усі вимоги Закону, зокрема ст.280 КУпАП, правильно з`ясувавши, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, встановлено вину даної особи у вчиненні цього адміністративного правопорушення, визначено чи підлягає ця особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.

Також суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали даної справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такий висновок судді місцевого суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283693 від 07.07.2021, відеозаписом подій, що відбувалися з ОСОБА_2 07.07.2021, біля 22 год. 34 хв., в м. Ужгород, по вул.8-го Березня,54, виконаним поліцейським на відповідний технічний засіб, бодікамеру № 3793 (а.с. 1,6).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП -відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника Ільницького С.М. на ту обставину, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 283693 вказується, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом 07.07.2021, о 22 год. 34 хв., а у постанові інспектора поліції Чишенка М.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.07.2021 (а.с. 1,3), час вчинення правопорушення вказаний як 22 год. 24 хв. 07.07.2021, тобто коли ОСОБА_2 вже спілкувався із працівниками поліції біля автомобіля, апеляційний суд не вважає підставою для закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з таких підстав. Як правило час вчинення відповідного, в даному випадку адміністративного правопорушення, вказується не конкретний, а приблизний, а відповідна описка, у разі її наявності, може бути усунута за аналогією процесуального законодавства посадовою особою, яка винесла відповідну постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Пояснення опитаного апеляційним судом за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , Закарпатський апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки цей свідок надав пояснення, які не стосуються виявлених працівниками патрульної поліції обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наведених вище обставин.

Так, з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283693 від 07.07.2021 відеодоказу - відеофіксації зазначених вище подій, наявного на компакт-дику (а.с.6) слідує, що даний свідок взагалі не був присутній під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 07.07.2021, біля 22 год. 34 хв., на місці цих подій були присутніми лише особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та двоє працівників поліції: ЧИШЕНКО Максим Миколайович та ГОТРА Едуард Михайлович , у присутності яких ОСОБА_2 вимкнув двигун керованого ним перед цим автомобіля «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1 , визнавши дану обставину в повному обсязі.

Доводи захисника Ільницького С.М. про те, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283693 від 07.07.2021 не було дотримано вимоги відповідної Інструкції (№ 1452/735 від 09.11.2015) також не знайшли свого підтвердження.

Згідно п.п.6,7 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Інспектором поліції Готрою Едуардом Михайловичем дотримано вимоги ст.ст. 256,257,266 КУпАП, розділів І-ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, розділів І, ІІ, ІV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд визнає, що оскаржувана у даній справі постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2021 щодо ОСОБА_2 , як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана захисником Ільницьким С.М. апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ІЛЬНИЦЬКОГО Сергія Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2021 про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя