Справа № 185/4497/22
Провадження № 3/185/2049/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

встановив:

09.06.2022 о 19-36 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме стукаючи у калитку подвір`я, за вказаною адресою, ображав нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психологічного характеру відносно потерпілої, чим порушив п.14 ст.1 ЗУ «Про запобігання протидії домашньому насильству.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, повідомив, що він дійсно приходив за адресою АДРЕСА_3 , до свого друга ОСОБА_3 , постукав в двері ніхто не відкрив, після чого він пішов. Також зазначив, що йому не було відомо, що його колишня дружина ОСОБА_2 мешкає за даною адресою.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою , незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 стукаючи у калитку подвір`я, ображав нецензурною лайкою, чим вчинив насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .. Разом з тим, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона іноді мешкає за адресою АДРЕСА_3 , до подвір`я даного домоволодіння прийшов ОСОБА_1 та став стукати в хвіртку, в руках у нього був ніж, який вовна бачила на камеру, вона викликала поліцію. При цьому ОСОБА_2 не вказує, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та взагалі не зазначає, щоб ОСОБА_1 щось казав. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зазначено, що у правопорушника був ніж, у зв`язку з чим суд вважає такі доводи заявниці надуманими, докази про наявність ножа у ОСОБА_1 з відеокамери до суду надані не були. Крім того з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона іноді мешкає за адресою АДРЕСА_3 , а отже дане домоволодіння не є її постійним місцем мешкання. Враховуючи, що хвіртку за адресою АДРЕСА_3 , ніхто не відкрив, а також беручи до уваги, що до матеріалів справи не додані докази, того, що ОСОБА_1 було відомо про те, що ОСОБА_2 іноді мешкає за даною адресо, а отже наявними у справі доказами не було доведено до кого приходив ОСОБА_1 .

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Таким чином, суд не встановив наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .

Окрім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 221, 247, 268, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі №185/4497/22, провадження № 3/185/2049/22 у відношенні ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА