1Справа № 335/3585/22 3/335/1256/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.06.2022, серії ААД № 248771, вбачається, що 14.06.2022 о 17:50 год. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем БМВ 520, н.з. НОМЕР_1 , у м. Запоріжжі, о. Хортиця, ЛЕП 9, автодорога Т0806, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Про повторність ст. 130 КУпАП попереджено. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водію. Чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Полулях С.Ю. пояснили, що ОСОБА_1 вину у скоєному не визнає та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки він чекав свого адвоката для того, щоб він роз`яснив його права та обов`язки. Також, ОСОБА_1 пояснив, що його автомобіль працівники поліції два рази оглядали, та запропонували проїхати на огляд на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника та його захисника, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя дійшла до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження, на вимогу поліцейського, огляду на стан сп"яніння в установленому законом порядку, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 248771 від 14.06.2022.

Судом встановлено, що інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП у Запорізькій області Бондарчуком Є.В., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 248771 від 14.06.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 ПДР України, в якому зазначено вищевказані обставини, тощо.

Так, провина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими судом доказами: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 14.06.2022; довідкою «адмінпрактики» про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; архівом правопорушень; відеозаписом на СD-диску, відповідно до якого встановлено (зафіксовано) факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду.

Оцінюючи доводи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Полулях С.Ю., які вони надали у судовому засіданні, суддя зазначає наступне.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Полулях С.Ю., про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння у медичному закладі, є лише їх способом захисту для уникнення відповідальності, жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, ні правопорушником ні його адвокатом не надано. До того ж, із відеозапису, який долучено до матеріалів справи, встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він зазначив, що не відмовляється, але чекає на адвоката, проте так і не поїхав, на вимогу поліцейського до медичного закладу для проходження огляду.

Отже, надані вище пояснення ОСОБА_1 та його захисником спростовуються дослідженими доказами, а така причина як очікування на адвоката, на переконання суду, не є підставою або перешкодою для виконання вимоги поліцейського у даному випадку, та не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у зв"зку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно, належить дійти висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що має кваліфікуватися за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених вище обставин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи у дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

За таких обставин, враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, у розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп., до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ст.130, 283-284, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень у доход держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А.Крамаренко