Провадження № 3/557/3/2022
Справа № 557/1476/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Тишкуна П.В., за участю секретаря Гуменюк Н.П., прокурора Авруки М.С., Костюка В.С., захисника адвоката Столярця С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/_202_/21 від 01.09.2021, ОСОБА_1 , який відповідно до пп «з» п.1 ч. 1 ст.3 Закону є суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.45 даного Закону, будучи звільненим з посади слідчого СВ Гощанського ВП Острозьского ВП ГУНП в Рівненській області відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУНП в Рівненській області Волкова С. від 10.07.2019 року №159 о/с, несвоєчасно 12.11.2020, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пп.1 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 № 959/29089, декларація після· звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00О годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частили першої статті З Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на .запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) №530-ІХ від 17.03.2020 року, внесені зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році було продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , подав декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік 12.11.2020 о 19 год. З1 хв.

Відповідно до послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , останній. навіть· не намагався в період 01.01.2020 по 01.06.2020 вчиняти дії по заповненню декларації після звільнення за 2019 рік.

Згідно направлених ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку письмових пояснень, він несвоєчасно подав декларацію після звільнення за 2019 рік, у зв`язку з тим, що перебував за кордоном в період з 07.03.2020 по 02.11.2020, на підтвердження чого надав копію закордонного паспорта з відмітками про виїзд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав посилаючись на те, що причина несвоєчасного подання ним декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік є, на його думку, поважною. Перебуваючи за кордоном в період з 07.03.2020 по 02.11.2020 він не мав можливості подати декларацію, так як через поширення COVID-19 та пов`язані з цим обмеження, більшість комп`ютерних клубів були закриті і він не мав безперешкодного доступу до мережі Інтернет. Пояснити, чому він не подав декларацію у період з 01.01.2020 по 07.03.2020, не зміг.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що оскільки для подання декларації необхідні дані з банків щодо сплати отриманих ним кредитів, він не зміг отримати такі дані перебуваючи за кордоном, що стало ще однією причиною неподачі ним декларації.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Столярець С.Ю. в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, посилаючись на те, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, вказану декларацію вчасно не було подано у зв`язку з неможливістю здійснити ці дії внаслідок карантинних заходів, які діяли у Польщі, де перебував його підзахисний, а тому просив провадження у справі закрити.

Прокурор в судовому засіданні просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП -несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення).

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні даного правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, така підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, копією присяги працівника поліції, копією повідомлення про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» в частині електронного декларування, довідкою УКЗ ГУНП в Рівненській області від 30.04.2021 №1283/12/02-2021, витягом з наказу №128 о/с від 25.06.2018 про призначення ОСОБА_1 на посаду, витягом з наказу №159 о/с від 10.07.2019 про звільнення ОСОБА_1 , результатом пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, інформацією про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 з 01.01.2020 по 01.12.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 27.08.2021.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є поліцейські.

Відповідно до витягу з наказу №128 о/с від 25.06.2018 ОСОБА_1 було призначено на посаду слідчого СВ Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області з 22.06.2018 (а.с.14) і, відповідно до наказу НП України від 21.06.2018 №533 с/с ОСОБА_1 було присвоєно чергове спеціальне звання середнього складу «лейтенант поліції» (а.с.13).

З копії повідомлення про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» в частині електронного декларування про призначення на посаду, вбачається, що 13.02.2017 його було ознайомлено з вимогами ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.12).

Згідно витягу з наказу №159 о/с від 10.07.2019 про звільнення зі служби в поліції, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади слідчого СВ Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області 10.07.2019 (а.с.16).

Згідно з абз.2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на час вчинення правопорушення) особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції на час вчинення правопорушення) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) №530-ІХ від 17.03.2020 року, були внесені зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році, відповідно до яких було продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Таким чином, ОСОБА_1 , як лейтенант поліції, будучи звільненим з посади 10.07.2019 був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік до 01.06.2020.

Натомість, з інформації щодо результату пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 , посада слідчий СВ Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, подано декларацію (після звільнення) лише 12.11.2020 (а.с.23).

До протоколу додано інформацію про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 з 01.01.2020 по 01.12.2020, з якої вбачається, що в період 01.01.2020 по 01.06.2020 ОСОБА_1 навіть· не намагався вчиняти дії по заповненню декларації після звільнення за 2019 рік (а.с. 24-28).

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, направленого головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вирішуючи справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ).

Під поважними причинами згідно даного роз`яснення слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

ОСОБА_1 та його захисником не надано суду доказів існування обставин, які унеможливили для ОСОБА_1 подання декларації, а саме - оголошення карантинних заходів у Республіці Польща, які зумовили закриття комп`ютерних клубів, не надано доказів, які б підтверджували обсяг зазначених карантинних обмежень, їх зміст та тривалість.

За таких обставин суд не визнає причини неподання декларації, вказані ОСОБА_1 , поважними, і вважає, що він мав можливість вчасно подати декларацію особи за 2019 рік, однак цього не зробив і в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за 2019 рік несвоєчасно 12.11.2020.

Суд не бере до уваги доводи захисника про відсутність умислу, як підстави для звільнення від адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Згідно зі ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

З пояснень порушника в судовому засіданні вбачається, що він знав про встановлений для нього законом обов`язок подати декларацію після звільнення у строк до 01 квітня 2020 року. Тому, виїжджаючи на кілька місяців (за його словами) за кордон на роботу 07.03.2020, тобто, менш, ніж за місяць до закінчення встановленого на той момент строку подання декларації, він повинен був передбачити можливі труднощі у поданні такої декларації під час перебування за межами України, і вже точно мав передбачати, що перебуваючи кілька місяців за кордоном у нього можуть виникнути труднощі з отриманням у банках інформації про суму сплачених коштів за відсотками і тілом кредиту. Пояснень про причини, які унеможливили для нього подання декларації до моменту виїзду за кордон, ОСОБА_1 не наведено.

Що стосується доводів захисника, що НАЗК при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушило строки його складання, що є підставою для закриття провадження, суд зазначає, що КУпАП не встановлює підстави визнання протоколу недопустимим доказом лише через порушення строку його складення, визначеного ч.2 ст.254 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя враховує особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, порушив умови подання декларації вперше, відсутність шкідливих наслідків для держави та інших осіб, і те, що ОСОБА_1 не мав наміру взагалі уникнути подання декларації, а лише пропустив строк її подачі, відсутність намірів в подальшому на вчинення подібного.

З урахуванням викладених обставин, які на переконання судді, суттєво знижують ступінь вини ОСОБА_1 , вважаю за можливе, у відповідності з вимогами ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 172-6, 276-279, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 20.07.2022.

С у д д я П.В.Тишкун