ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/683/22 Справа № 205/445/22 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2022 року о 12.22 годин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №16 по вул. Орловській у м. Дніпро з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 не згоден з рішенням суду першої інстанції. В апеляційній скарзі, враховуючи зміну апеляційних вимог, просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення, як пропущеного з поважних причин, постанову - скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що в порушення норм чинного законодавства справу було розглянуто за його відсутності. Про дату та час розгляду справи його повідомлено не було. Про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 31 травня 2022 року від працівників поліції, які зупинили його автомобіль у зв`язку з зазначеною постановою. Копію постанови отримав лише 08 червня 2022 року.

Зазначає, що 10.01.2022 року він керував автомобілем в тверезому стані, наркотичних чи алкогольних засобів не вживав, однак після зупинки інспектором поліції не мав можливості негайно пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки поспішав зустріти свою цивільну дружину з малолітнім сином на залізничному вокзалі.

Вказані обставини від пояснив інспектору, не відмовляючись протягом двох годин пройти огляд на стан сп`яніння. Після відмови інспектора, він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_2 і попросив забрати дружину і сина з вокзалу. Після прибуття ОСОБА_2 , він повідомив інспектора про готовність пройти освідування, однак останній відмовив. Після цього апелянт зателефонував в службу 102 і зробив повідомлення, що інспектор поліції відмовляється відвезти його для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

10 січня 2022 року о 15.40 годин він самостійно звернувся до КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР, та згідно висновку результатів медичного огляду, ознак сп`яніння виявлено не було.

Також вказує, що з відеозапису, наданого працівниками поліції видно, що він перебував а нормальному стані, чітко та впевнено вимовляв слова, адекватно спілкувався. Якщо і мав почервоніння обличчя, то тільки через те, що за дві години до зупинки працівником поліції, незнайомий раніше йому водій розпилив йому в обличчя перцевий спрей з балончика, з приводу чого мало місце з`ясування обставин в УПП в Дніпропетровській області. Крім того, 10 січня 2022 року об 10 годині він відвідував стоматолога, що підтверджується довідкою, після чого від анастезії мав занімівшу праву частину обличчя.

Зазначає, що о 12.22 годині він був зупинений працівниками поліції з приводу вищевказаного інциденту, коли йому було розпилено перцевий спрей в обличчя і тільки близько 13.30 годин працівники поліції почали пропонувати йому поїхати в медичну установу та пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

На думку апелянта, у справі відсутні докази його вини. Свідки його відмову від проходження огляду відсутні; протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм чинного законодавства; поліцейські, які складали протокол не представились йому, не роз`яснили права, у тому числі на адвокатський захист. В протоколі він розписався саме під тим, що попереджений про розгляд справи у суді. Рапорт працівника поліції не може вважатися доказом його винуватості, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень.

Заслухавши ОСОБА_1 , який просив задовольнити його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про наявність судового рішення йому стало відомо 31.05.2022 року, вважаю про пропущений строк апеляційного оскарження постанови підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розв`язуючи апеляційну скаргу по суті її вимог, звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 062765 від 11 січня 2022 року; письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року, згідно яких не спростовані обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; та відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

За клопотанням ОСОБА_1 в апеляційному суді був допитаний як свідок гр. ОСОБА_2 , який пояснив, що він дійсно 10 січня 2022 року приїжджав на місце зупинки працівниками поліції автомобіля ОСОБА_1 , останній не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак пояснював, що не може зробити це прямо зараз, оскільки поспішає на вокзал зустріти дружину з дитиною.

На запитання головуючого пояснив, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд негайно, та погодився пройти його пізніше.

Проте такі показання свідка, апеляційний суд розцінює як недостовірні та неправдиві, враховуючи, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають дружні стосунки, чим продиктоване бажання останнього допомогти своєму товаришу уникнути адміністративної відповідальності.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яке керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце слухання справи судом першої інстанції, на думку апеляційного суду є необґрунтованими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться о 10.00 годині 16.02.2022 року в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи судом, не вжив заходів для явки до суду, і об`єктивних причин перешкоджання цьому встановлено не було, твердження апелянта про порушення його прав в цій частині, не є слушними та задоволенню не підлягають. А посилання останнього та те, що згідно наказу голови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було запроваджено особливий режим роботи суду з 24.02.2022 року, не є обґрунтованими, оскільки постанову суду було винесено 18 квітня 2022 року, тобто майже через 2 місяці з дати запровадження в країні воєнного стану.

Також необґрунтованими є і доводи ОСОБА_1 про неповноту дослідження судом доказів, що зібрані по справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, що матеріали справи не містять інформації свідків обставин, викладених у протоколі. На думку апеляційного суду, зазначені твердження апелянта носять суб`єктивну оцінку та спростовуються матеріалами провадження та доказами по справі, наведеними вище, в їх сукупності.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, посилання апелянта на відсутність у справі свідків його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та в зв`язку з цим недоведенням його вини, - є необґрунтованими.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено. Крім того, письмові докази узгоджуються з відеозаписом з боді-камери працівників поліції, а тому сумнівів в їх достовірності у апеляційного суду не виникає.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що при складанні протоколу було порушено право на захист ОСОБА_1 , так як не були роз`ясненні його права, - не є слушними, оскільки відповідно до протоколу зазначено, що останньому роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.п. 1).

Аналізуючи доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності про те, що 10 січня 2022 року він не мав жодних ознак сп`яніння та не вживав наркотичних засобі і алкогольних напоїв, що підтверджується висновком КП Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром ДОР та довідкою від лікаря стоматолога, зазначаю наступне.

Положеннями розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що:

- з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 10 січня 2022 року о 12 годині 22 хвилин автомобіль ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції, в ході перевірки документів водія та подальшої бесіди було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.01.2022 року, наданого ОСОБА_3 , медичний огляд проведено о 15 годині 40 хвилин, тобто більш ніж через дві години з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, апелянтом надано довідку від лікаря стоматолога ОСОБА_4 про проведене лікування ОСОБА_3 , яка не містить у собі відомостей щодо лікувального закладу, відповідних чинному законодавству відтисків штампів та печаток, що давали б змогу визнати даний документ належним доказом.

Враховуючи викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі не можуть вважатися обґрунтованими, а твердження апелянта про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів наведених в апеляції апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко