Справа №333/555/22
Провадження №3/333/718/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 липня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №330403 від 13.01.2022 року, 13.01.2022 року в 02 год. 35 хв. у м. Запоріжжі по вул. Європейській, буд.7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Результат 1,71 проміле, тест №1192. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування без порушень правил дорожнього руху. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

До суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що не визнає свою вину за ч.1 ст.130 КУпАП та просив суд закрити провадження у цій справі, враховуючи таке. 13.01.2022 року його безпідставно зупинили працівники поліції. Під час їхнього спілкування поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він погодився, але просив, щоб його відвезли у відповідний медичний заклад. Проте працівники поліції наполягали, щоб він на місці дихав в якійсь прилад. У подальшому, коли працівники застосували алкотестер, він не погодився із результатом.

Водночас, поліцейські не хотіли везти його у лікарню чим, на його думку порушили відповідну Інструкцію від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме п.7 розділу І. Цей пункт Інструкції працівниками поліції виконаний не був, не зважаючи на те, що в матеріалах справи є нібито направлення його на медичний огляд до медичного закладу. Це направлення складено 13.01.2022 року о 02 год. 45 хв., і зазначено що у нього виявлено 1,71 проміле алкоголю в крові та його доставлено до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, хоча в ніякий медичний заклад його не возили.

Крім того, за допомогою алкотестера він проходив огляд 13.01.2022 року о 02 год. 50 хв., тобто на п`ять хвилин пізніше ніж зазначено про час складання направлення до медичного закладу, це підтверджується роздруківкою результатів тесту та відеозаписом у справі, що свідчить про фальсифікацію документів з боку працівників поліції.

Отже, на думку ОСОБА_1 у справі відсутні належні та допустимі докази його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи письмові пояснення останнього, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, законодавець чітко зазначив, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Під час судового розгляду були досліджені такі матеріали, що містяться у справі про адміністративне правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №330403 від 13.01.2022 року. У графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» є напис працівника поліції «від підпису ОСОБА_1 відмовився»;

- довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області Горипавловського І. щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.11.2013 року;

- дані тестування спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820» № ARHK-0116 від 13.01.2022 року (час 02 год. 50 хв.), згідно яких тест на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є позитивним і складає 1,71%. На цих даних є надпис, що ОСОБА_1 відмовився підписувати тестування;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Результат позитивний 1,71%. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, але підписувати акт відмовився;

- рапорт працівника поліції Глущенко Д., в якому зазначено, що 13.01.2022 року під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу. Результат огляду позитивний і складає 1,71%;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2022 року (час направлення: 02 год. 45 хв.), згідно з якими у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів було проведено огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820». Результат позитивний 1,71%. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор УПП в Запорізькій області Глущенко Д.

- відеозапис «ААБ 330403» з нагрудної камери працівника поліції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №330403 від 13.01.2022 року, 13.01.2022 року, приблизно о 02 год. 35 хв., ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos», пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», результат позитивний - 1,71 проміле. Також, у вказаному протоколі зазначено, що цей огляд був проведений зі згоди водія.

Водночас, усі інші матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_1 не погоджувався із проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не погоджувався із результатами огляду, проведеному працівниками поліції за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820».

Так, з відеозапису «ААБ 330403» з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 просить працівників провести огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу (02 год. 43 хв. 40 сек.). Працівник поліції на таку пропозицію ОСОБА_1 зазначив, що у медичному закладі огляд буде проводитися аналогічним способом, тобто за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6820». Після цього, ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Після отримання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння (02 год. 50 хв. 50 сек.) ОСОБА_1 фактично не погодився з результати огляду. У подальшому, працівники поліції запропонували останньому проїхати до медичного закладу, де пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Після цього, враховуючи поведінку останнього, ОСОБА_1 фактично відмовився проїхати до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння.

Отже, у судовому засіданні фактично було встановлена відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, тобто порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху. Водночас, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.9.а ПДР.

Непогодження ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і підтверджується самим фактом складанням працівниками поліції направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2022 року. Так, у разі згоди ОСОБА_1 з результатами огляду, працівники поліції не направляли останнього до медичного закладу.

Також, факт згоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу спростовується даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому фактично відсутня згода ОСОБА_1 на результат проведеного огляду за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6820».

Крім того, усі інші матеріали, що були досліджені у суді не містять згоди ОСОБА_1 щодо результатів огляду, здійсненого працівниками поліції за допомогою вказаного технічного закладу.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівник поліції зазначив, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив вимоги п.2.9.а ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість з встановлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто порушив п.2.5. ПДР України.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення (при викладенні суті адміністративного правопорушення) працівником поліції, на думку суду, неправильно було кваліфіковані дії ОСОБА_1 , що має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку суддя не вправі змінювати зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що ОСОБА_1 порушив інший пункт Правил дорожнього руху України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що в цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.9.а ПДР України.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який був викладений працівниками поліції у відповідному протоколі.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод