ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1633/21 Номер провадження 33/814/297/22Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.4 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Пінчук М.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 17 вересня 2021 року біля 18 год. 20 хв. в селі Садки на вулиці Центральній Кременчуцького району Полтавської області після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкоголь, чим порушив п.2.10є) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП. Зазначені вище обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №242325 від 17.09.2021 року.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , в якій просив скасувати постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2022 року, та закрити провадження відносно ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції невірно застосував норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Крім того, апелянт вважає, що під час ухвалення рішення судом не з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд не навів мотиви свого рішення та не дав оцінки матеріалам справи, не розкрив суть доказів.

На думку апелянта, його обвинувачення у вчиненому правопорушенні ґрунтується виключно на показаннях свідків, які бачили пляшку з алкогольним напоєм в його автомобілі, відчули запах з його ротової порожнини, однак свідки не є лікарями, тому їхні показання не можуть вважатися допустимим доказом.

Апелянт вважає, що огляд його на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме: 1) йому не пропонував поліцейський пройти огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів в порядку ч.2 ст.266 КУпАП; 2) направлення на проведення медичного огляду та сам огляд був здійснений в порушення п.4 чт.266 КУпАП, адже 3) направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , від 17.09.2021 року 22 год. 40 хв, виписане інспектором СРПП ВНП 2 КРУП ГУНП Р.В. Богдановим, а огляд був проведений о 22 год.45 хв, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 17.09.2021 року 3587, складеним о 22 год. 45 хв. фізично неможливо за 5 хвилин використати технічний засіб і заповнити 25 пунктів акту медичного огляду; 3) між моментом встановлення підстав проведення огляду та моментом його проведення минуло більше двох годин в порушення ч.4 ст. 266 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши в режимі відеоконференції пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 вересня 2021 року біля 18 год. 20 хв. в селі Садки на вулиці Центральній Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участі вживав алкоголь, чим порушив п.2.10є) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП. Зазначені вище обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №242325 від 17.09.2021 року.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №242325 від 17.09.2021 року. (а.с.127), поясненнями ОСОБА_1 від 17.09.2021 року, поясненнями свідка ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 .

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.10є) ПДР України встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_1 від 17.09.2021 року (а.с.12), в яких зазначено наступну інформацію: «після стресової ситуації, зробив ковток віскі після ДТП. Написано власноручно 17.09.2021».

Однак, в письмових поясненнях, наданих ОСОБА_1 Кременчуцькому районному суду Полтавської області (а.с.96-99), в апеляційній скарзі він стверджує, що письмове пояснення від 17.09.2021 року (а.с.12) його змусив написати інспектор поліції ОСОБА_5 , він був у стресовому стані, тому цей доказ є неналежним та недопустимим.

Апелянт просив в апеляційній скарзі витребувати від Комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» належно завірену копію і оригінал для огляду акту медичного огляду особи №587, складеного о 22 год.45 хв. 17.09.2021 року; належно завірену копію журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із записом щодо огляду 17.09.2021 року ОСОБА_1 .

На запит Полтавського апеляційного суду від 23.06.2022 року №536/1633/21/14122/2022 надійшла відповідь з КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», в якій надано копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копію журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із записом щодо огляду 17.09.2021 року ОСОБА_1 .

Із зазначеного акту медичного огляду вбачається, що на момент проведення огляду (22 год.45 хв.) ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат обстеження складає 1,92 проміле; через 20 хв. після першої перевірки 1,89 проміле.

Враховуючи наведене вище та той факт, що між ДТП та проведенням огляду минуло більше двох годин, від «ковтка віскі після ДТП» не могло бути такого результату, що вказує на те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння ще до того, як відбулася ДТП, тому цілком вірогідно, що він не повною мірою усвідомлював, що він підписує. Отже, визнати його письмові пояснення від 17.09.2021 року допустимим доказом підстав не вбачається.

Апелянт також посилається на те, що притягаючи його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.

Так, відповідно до Розділу ІІ зазначеної вище інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, працівниками поліції не було виконано зазначені приписи, а саме: поліцейські не використовували спеціальні технічні засоби на місці; форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, долучена до матеріалів справи не відповідає тій, що наведена в додатку 1 до Інструкції.

Крім того, аналіз матеріалів справи дозволяє дійти висновку про те, що ОСОБА_1 був доставлений до найближчого закладу охорони здоров`я пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що є порушенням встановленої законодавством України процедури.

Колегія суддів погоджується із аргументом апелянта про те, що його обвинувачення у вчиненому правопорушенні ґрунтується головним чином на показаннях свідків, які бачили пляшку з алкогольним напоєм в його автомобілі, відчули запах з його ротової порожнини, однак свідки не є лікарями, тому їхні показання не можуть вважатися допустимим доказом. Так, суд першої інстанції посилається на пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які пояснили, що бачили відкриту пляшку з алкоголем між сидінням автомобіля ОСОБА_1 та в салоні був відчутний різкий запах алкоголю.

Фактично, пояснення свідків свідчать про те, що ОСОБА_1 вже на момент ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, і сама наявність пляшки з алкоголем між сидіннями автомобіля не може свідчити про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої вже після того, як сталася ДТП.

Із аналізу матеріалів справи вбачається невідповідність між часом складання направлення на проведення огляду та актом медичного огляду. Так, направлення було складено 17.09.2021 о 22 год 40 хв., проте акт о 22 год. 45 хв, що фізично неможливо, адже акт заповнюється по факту проведення огляду. Для проведення огляду та заповнення акт, що складається із 25 пунктів, п`яти хвилин замало.

Крім того, відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних прикладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається із матеріалів справи, носії із відеозаписами, які підтверджували б вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відсутні. Отже, слід констатувати порушення працівниками поліції наведеної вище норми Інструкції.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Таким чином, колегія доходить висновку, що матеріали справи фактично не містять належних, достатніх, достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Суддя при розгляді справи не має права змінювати юридичну кваліфікацію адміністративного проступку, який вказаний в протоколі.

Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів факту вживання ОСОБА_1 після ДТП за його участі алкоголю.

Отже, вищенаведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участі алкоголю.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення суду при розгляді справи не надано права змінювати юридичну кваліфікацію адміністративного проступку, які вказані в протоколі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 травня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин