Справа № 456/670/22
Провадження № 3/456/488/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

19 липня 2022 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Андрейківа Ю.Я., розглянувши матеріали, котрі надійшли від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючого в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Стиль» на посаді оббивальника, визначеними законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

16.02.2022 року від Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надішли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (зареєстровані в діловодстві суду за вх. № 2749).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170498, складеного поліцейським Відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капралом поліції Сташківим А.І. 10.02.2022 року о 07:55 год. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останньому ставиться в провину те, що він 10.02.2022 року о 07:20 год. по вул. І. Виговського у м. Стрий Львівської області керував належним йому транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення/кольору шкіри обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Судові засідання у цій справі призначалися на 13.04.2022 року о 11:00 год., на 13.05.2022 року о 09:30 год., на 17.06.2022 року о 09:30 год. та на 19.07.2022 року о 09:30 год. у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що по вул. Т. Шевченка, 89 у м. Стрий Львівської області.

У судових засіданнях під час розгляду даної справи ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, а 13.04.2022 року ним через канцелярію суду подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення (зареєстровано в діловодстві суду за вх. № 5216), поряд з цим його захисником адвокатом Андрейківим Ю.Я. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 111402 від 13.04.2022 року у оригіналі знаходиться у матеріалах справи) було заявлено усне клопотання про виклик у судове засідання поліцейського, який оформляв відносно ОСОБА_1 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, а також про виклик у судове засідання свідків, у присутності яких останній нібито відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 17.06.2022 року через канцелярію суду подано додаткове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення (зареєстроване в діловодстві суду за вх. № 8172), в якому останній звертає увагу на ту обставину, що його не зупиняли працівники поліції, а його автомобіль був припаркований на узбіччі дороги у незабороненому для цього місці та простояв там всю ніч. ОСОБА_1 наголошує, що не керував автівкою, між тим, зазначає також, що вважає грубими порушеннями зі сторони поліцейських такі обставини, як позбавлення його права викликати адвоката, не зачитування на відео його прав, невиписання направлення на проходження медичного огляду. Ці всі обставини ним були повторені в наданих усних поясненнях під час судових засідань, що призначались у справі, таку позицію кожного разу підтримав й його захисник адвокат Андрейків Ю.Я.. Клопотання, заявлене усно захисником ОСОБА_1 адвокатом Андрейківим Ю.Я. про виклик у судове засідання особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, а також двох свідків відмови від проходження медичного огляду, суддею було задоволено.

Поліцейський Відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капрал поліції Сташків А.І., будучи тричі належно повідомленим шляхом скерування судових повісток за місцем проходження служби, про що свідчать відмітки на супровідних листах до названих повісток, у судові засідання кожного разу не з`явився, про причини неявки суддю не повідомляв.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, будучи тричі належно повідомленими шляхом скерування рекомендованими листами судових повісток за місцем проходження ними військової служби у зв`язку із мобілізацією, у судові засідання кожного разу не з`явилися, про причини неявки суддю не повідомляли.

Суддя, заслухавши особу, який притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника, дослідивши усі зібрані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надаючи їм оцінку у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктами 3, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, порушення котрого інкримінується ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, зібрані матеріали цієї справи не підтверджують у цілому ту обставину, що особа, який притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній дорожній обстановці, не дотримався вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тобто будучи водієм, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. З огляду на вказане, для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у стані сп`яніння.

Таким чином аналізуючи вказане, належить підсумувати, що оскільки понятійний апарат керування транспортним засобом зумовлює умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, відтак припускаючи знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи ймовірно в нетверезому стані не є доказом вчинення такою особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія (чи поблизу належного авто) не доводить факт керування транспортним засобом, навіть незалежно від наявності ввімкненого двигуна, а виходячи з того, що Стрийським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області до матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено належних доказів правомірності зупинки його як водія транспортного засобу в розрізі, що зупинка передбачає керування транспортним засобом, то відсутня подія та склад інкримінованого останньому порушення вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість сам ОСОБА_1 заперечує факт керування ним 10.02.2022 року о 07:20 год. по вул. І. Виговського у м. Стрий Львівської області належним йому транспортним засобом марки ВАЗ моделі 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а такий був припаркованим ще звечора попереднього дня.

З метою перевірки наданих ОСОБА_1 показань щодо обставин, пов`язаних із не керуванням ним транспортним засобом та тим, що зупинка такого транспортного засобу фактично не відбувалась, суддею, за відповідними клопотаннями адвоката Андрейківа Ю.Я. про це, вживались заходи для виклику у судове засідання у даній справі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які засвідчували факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та поліцейського, який оформляв відносно ОСОБА_1 дані матеріали про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме поліцейського Відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капрала поліції Сташківа А.І., що мало місце тричі, проте згадані особи у судове засідання кожного разу не з`явилися й не повідомляли про причини своїх неявок, а відеозапису з його нагрудної камери поліцейського або ж з реєстратора службового автомобіля, на котрому був би зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки, на адресу суду на відповідному носієві інформації (диску) не було надано.

Відтак суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація в цілому не підтверджують в його діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення, являються сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року №1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень ст. ст. 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, відсутня подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 8-9, 40-1, 130, 245, 247, 251-252, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якого її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя В.Я. Микитин