ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1131/22
Номер провадження №3-678-669/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року смт Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів адміністративний матеріал №455, який надійшов з Відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, інвалідність відсутня, працює в ТОВ «Аікон» (м. Хмельницький) менеджером по дистрибуції мобільних операторів, з 09 квітня 2022 року мобілізований і проходить військову службу,

за ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1. 17 жовтня 2022 року до суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №302010 від 14 жовтня 2022 року, складений поліцейським СРПП ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Юзвишиним І.А. відносно ОСОБА_1 , у якому фабула обвинувачення викладена наступним чином: 13 жовтня 2022 року о 23 год. 35 хв. в смт Меджибіж вул. Довжанська керував автомобілем при цьому мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 130 КУпАП.

2. 18 і 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 заявив суду письмове та усне клопотання, що бажає мати адвоката, вину не визнав, тому розгляд справи відкладено на іншу дату.

11 листопада 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Киричук С.В. заявив клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки вступив у справу лише 09 листопада 2022 року.

23 листопада 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Киричук С.В. заявив клопотання, яке просить розглядати у їх відсутність, про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 вину не визнає, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частини статті 130 КУпАП, тобто не зрозуміло як саме працівником поліції кваліфіковані дії ОСОБА_1 , адже у даній статті сім частин, також не зазначено яким саме автомобілем керував ОСОБА_1 , не вказано його державний номерний знак.

3. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

4. За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

6. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Елементами складу адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність однієї з ознак означає відсутність складу правопорушення в цілому.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та на підставі належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

7. Із аналізу положень ст.ст. 254, 255 КУпАП випливає, що протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

8. Як зазначено у ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ч. 1). Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (ч. 2). Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3).

9. В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1). Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ч. 2).

10. Отже, відповідно до норм діючого в Україні законодавства, обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна чітко знати і розуміти суть обвинувачення.

11. Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція згідно Наказу №1395) визначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

12. Однак, у порушення цих приписів викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №302010 від 14 жовтня 2022 року фабула адміністративного правопорушення є неконкретною - не вказано частину статті 130 КУпАП, яка має сім частин, що фактично позбавляє ОСОБА_1 як особу, відносно якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення, цим порушено його право на захист.

Крім того, у графі протоколу про адміністративне правопорушення «суть адміністративного правопорушення» не зазначено хто саме і яким саме транспортним засобом (марка, модель, номерний знак) керував.

13. Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена 09 листопада 2015 Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як зазначено у п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В силу п. 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У відповідності до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як зазначено у п. 10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

14. Однак, всупереч вимогам Інструкції (п. 10 розділу ІІ) до протоколу про адміністративне правопорушення не долучений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який мав бути складений поліцейським.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

15. За змістом рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

16. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово висловлював позицію згідно якої адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

17. Відсутність конкретного обвинувачення позбавляє суд можливості зробити будь-які категоричні висновки щодо обставин події, об`єктивно визначити кваліфікацію діяння та встановити наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу конкретного адміністративного правопорушення, законність висунутого їй обвинувачення.

При цьому, обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у ньому відомостей покладається на уповноважену службову особу та не може бути перекладено на суд.

18. У п. 150 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

19. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

20. Оскільки, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ст. 130 КУпАП є неконкретним, до справи не долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який обов`язково мав бути долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7, 9-10, 221, 245-249, 251-252, 254-256, 268, 276-279, 280, 283-285, 287, 294, 298 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №302010 від 14 жовтня 2022 року).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Ходоровський І.Б.

Суддя Ходоровський І.Б