Справа № 346/2587/22
Провадження № 3/346/1830/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 08 липня 2022 року надійшов протокол серії ВАВ № 064735 від 06 липня 2022 року про адміністративне правопорушення, складене відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання 27.06.2022 року по 02.07.2022 року проживала не за місцем тимчасового проживання, а саме: АДРЕСА_2 , без нагляду матері. А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція ОСОБА_1 . Під час розгляду її справи судом, свою вину визнала повністю, та просила застосувати до неї найменш суворий вид покарання.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 1 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків дитини виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Суд враховує, те, що наданими йому доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапортом (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 2), свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (а.с. 4), паспортом громадянина України ОСОБА_1 , також повним визнання вини ОСОБА_1 , підтверджується, що вона дійсно ухилилась від виконання обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого остання 27.06.2022 року по 02.07.2022 року проживала не за місцем свого проживання, без нагляду матері.

Суд врахував пояснення ОСОБА_4 , в частині того, що вона опинилась у складних життєвих обставинах, але відзначає, що якими би важкими вони не були, це не привід залишати свою дитину без будь-якого батьківського нагляду, одну, в тому числі без будь-якого контакту та повідомлення про себе, своє місце розташування, тощо.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, і саме вона винна у його вчиненні.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, вона підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт та наслідки, не є особливо тяжким; суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 вчиняла у минулому протиправну поведінку; суд має докази її віку, статі, місця проживання.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 184 КУпАП являє собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 850 до 1700 гривень).

Отже, врахувавши вказані вище обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на неї адміністративного стягнення у виді попередження буде достатньою мірою відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. І в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» він складає 496 гривень 20 копійкок.

Але, суд враховує також і положення частини 2 та частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" за якими суд може звільнити від сплати судового збору на підставі майнового стану особи.

Тож зважаючи на викладене і з огляду на те, що ОСОБА_1 опинилась у скрутному матеріальному становищі, через який її з донькою вигнали із житлового приміщення, яке вони орендували, про що ОСОБА_1 пояснила суду, її слід звільнити від сплати судового збору.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,44,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),винуватою у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Попередити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) про неприпустимість вчинення у майбутньому подібного діяння.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) від сплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок, на користь Держави Україна.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Коломийському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.