Справа № 950/541/22
Номер провадження 3/950/377/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ№ 315307 від 25.04.2022 року ОСОБА_1 , звинувачується в тому, що він 25.04.2022 року по вул. Труда, в м. Лебедин, Сумської області керував мопедом Suzuki 22, б/н, в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER 6820, в присутності двох свідків зі згоди водія, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні наголосив, що винуватим себе не визнає, та пояснив, що 25.04.2022 року по вул. Труда, в м. Лебедин, Сумської області керував мопедом Suzuki 22, б/н, оскільки їздив за молоком. Приїхавши додому ОСОБА_1 , завів мопед до гаража, після чого вжив алкогольний напій водка, так як замерз по дорозі, та не планував більше нікуди їхати в цей день 25.04.2022 року. В той же час, до його гаражу під`їхали працівники поліції, та покликали ОСОБА_1 , на розмову за межі гаража, де звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого він надав пояснення працівникам поліції, та не заперечив вживання ним алкогольних напоїв, але вже після того, як приїхав до свого гаражу, а не під час руху на транспортному засобі. Працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, так як у них виникають підозри у перебуванні його у стані сп`яніння, на що, останній погодився, але наголосив, що не керував мопедом у той час, та не був безпосередньо зупинений працівниками поліції під час руху. Пройшовши тест на стан сп`яніння на місці події, за допомогою спеціального технічного засобу, який був в наявності у працівників поліції, та отримавши результати 1,26%, ОСОБА_1 , не погодився з результатами алкотестера, та пояснив, що алкогольні напої вживав, але не під час руху, а перебуваючи у власному гаражі, що було проігноровано працівниками поліції, а також на запитання ОСОБА_1 , щодо законності та сертифікації їхнього спецзасобу, та застосування одноразових стерильних накладок для індивідуального продування технічного приладу, він не отримав ні відповіді, ні пояснень щодо проходження вище зазначеної процедури, що викликало у нього підозри, щодо правомірності дій поліцейських. Пропозицій проїхати до медичного закладу для проходження медичної експертизи на стан сп`яніння, він також не отримав від працівників поліції, так як отримав відповідь, що його стан вже встановлено. При свідках зазначених в протоколі він не продував технічний прилад. Свідка ОСОБА_2 , яка безпосередньо перебувала з ним до та під час події працівники поліції до уваги не взяли, та попросили відійти в сторону і не заважати. Крім цього, свідки зазначені в протоколі ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , були присутні при продуванні ОСОБА_1 , спеціального технічного засобу DRAGER 6820, але факту зупинки та керування ОСОБА_1 , будь-яким транспортним засобом вони не бачили.

Вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, суд вважає, що даний доказ не підтверджує вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення та знаходить обґрунтованими доводи про недоведеність висунутих звинувачень.

Як свідки вчиненого правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ№ 315307 від 25.04.2022 року були залучені ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які не змогли підтвердити чи спростувати обставини викладені в протоколі, так як вони безпосередньо не бачили, щоб ОСОБА_1 , керував будь-яким транспортним засобом, а перебував у своєму гаражі, що й показали в судовому засіданні.

Разом з цим, допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , яка безпосередньо перебувала з ОСОБА_1 , до та під час події працівники поліції до уваги не взяли, та надала пояснення, що 25.04.2022 року по вул. Труда, в м. Лебедин, Сумської області ОСОБА_1 , керував мопедом Suzuki 22, б/н, оскільки їздив за молоком. Приїхавши додому він завів мопед до гаража, після чого вжив алкогольний напій водка, так як замерз по дорозі, та не планував більше нікуди їхати в цей день 25.04.2022 року. В той же час, до його гаражу під`їхали працівники поліції, та покликали ОСОБА_1 , на розмову за межі гаража, де звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого він надав пояснення працівникам поліції, та не заперечив вживання ним алкогольних напоїв, але вже після того, як приїхав до свого гаражу, а не під час руху на транспортному засобі. Працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, так як у них виникають підозри у перебуванні його у стані сп`яніння, на що, останній погодився, але наголосив, що не керував мопедом у той час, та не був безпосередньо зупинений працівниками поліції під час руху.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши наявні у справі докази, дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: О. В. Чхайло