ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 669/599/22

Провадження № 33/4820/614/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду,12 серпня 2022 року о 16 год. 28 хв. ОСОБА_1 на а/д Білогір`я Гулівці в с. Жижниківці Шепетівського району Хмельницької області керував мотоблоком Аврора 101 МТ-101D без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. Вказує, що пропустив строк на апеляційне оскарження постанови у зв`язку з перебуванням в Українському державному науково-дослідницькому інституті медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України у м.Дніпрі для підтвердження 3 групи інвалідності. Постанову отримав в Білогірському районному суді лише 19.09.2022 року, тому десятиденний строк на оскарження постанови пропустив з поважних причин. Апелянт не вважає себе водієм транспортного засобу, а оператором мотоблоку, так як мотоблок не є транспортним засобом в розумінні ПДР України, а тому він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Разом з тим, при його зупинці працівниками поліції, чесно визнав факт вживання, у вказаний у протоколі, день домашнього вина і добровільно пройшов тест щодо визначення стану сп`яніння на місці події. Зазначеним мотоблоком він користується для обробки присадибної ділянки та інших господарських потреб. Переконує, що визначна судом сума штрафу для нього та його сім`ї є непосильною, оскільки на його утриманні перебувають: малолітня донька ОСОБА_2 2014 року народження, ОСОБА_3 2003 року народження, яка є студенткою вищого навчального закладу, рідний брат з довічною інвалідністю 2-ї групи, який потребує повсякденної сторонньої допомоги в побуті. Вказує, що він є інвалідом 3-ї групи, із проведеною операцією на серці, отримує пенсію по інвалідності 2300 грн. Окрім пенсії, на період опалювального сезону працює на посаді оператора газових котлів КП «Тепломережа» Білогірської селищної ради, і його дохід, за період роботи з листопада 2021 року по квітень 2022 року, склав біля 49 000 тис. гривень. Щиро кається у вчиненому правопорушенні, яке вчинив вперше, своїми діями не завдав значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а відтак вважає, що відносно нього можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення з таких підстав.

Оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримано лише 19.09.2022 року, у зв`язку з перебування на лікуванні, тобто по закінченню строку на апеляційне оскарження, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк ОСОБА_1 слід поновити.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, щостосуютьсязабезпеченнябезпекидорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а такожіншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірнуоцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 166881 від 12.08.2022 року, з якого слідує, що 12 серпня 2022 року о 16 год. 28 хв. ОСОБА_1 на а/д Білогір`я Гулівці, в с. Жижниківці Шепетівського району Хмельницької області, керував мотоблоком Аврора 101 МТ-101D без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, за допомогою приладу Drager-Alcotest 6810, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 1,90 % проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився, засвідчивши згоду підписом у акті. (а.с. 2).

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Драгер Алкотест 6810» № 2960 від 12.08.2022 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 1,90 % проміле алкоголю, з яким він був згідний. (а.с. 3).

Поліцейським було виписано направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Білогірської багатопрофільної лікарні, у зв`язку з виявленими ознаками, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від чого ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить його власноручний підпис.(а.с.4)

З дослідженого судом першої інстанції та апеляційним судом відеозапису з місця події вбачається рух автомобіля поліцейських, які наздоганяють мотоблок з причепом, який зупиняється. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи він вживав спиртні напої, той відповідає, що випив 200 грам горілки. Пропонують пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичній установі. З початку ОСОБА_1 відмовляється, згодом погоджується на місці зупинки транспортного засобу, продуває 1,90 % проміле. Будь-яких заперечень щодо результату огляду не висловлював, пройти огляд в медичній установі, відмовляється.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Згідно довідки сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 12 серпня 2022 року № 1588/121/124/100/04-2022 ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував, тому місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, про неможливість накладення на останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а застосував основне адміністративне стягнення у виді штрафу без додаткового у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 просить звільнити його від відповідальності за вказаною статтею, на підставі ст. 22 КУпАП, через непосильну для нього суму штрафу, а також того, що він є інвалідом 3-ї групи, має на утриманні двох дітей та брата з інвалідністю 2-ї групи.

Положення ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, апеляційний суд враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Крім того, стягнення у санкції ст. 130 КУпАП суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим.

У відповідності до примітки ст. 22 КУпАП, положення цієї статті, не застосовуються до правопорушення, зокрема, передбаченого статтею 130 цього Кодексу.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Враховуючи усі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказане порушення, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша