П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата, заступника командира бойової машини - навідника-оператора 1 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2022 року військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений із розпорядженням командира 15 окремого гірсько-штурмового батальйону (військової частини НОМЕР_1 ) № 32/А, відповідно до якого він був зобов`язаний з метою виконання завдань за призначенням в районі виконання бойових завдань вибути з пункту постійної дислокації (м. Ужгород) до району виконання бойових завдань у період часу з 16:00 до 18:00 05.08.2022 року, без поважних причин відмовився від виконання вищеописаного розпорядження в умовах особливого періоду.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП - відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду.

ОСОБА_2 у призначене судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений шляхом надіслання SMS-повідомлення, що стверджується довідками про доставку SMS-повідомлення від 21.10.2022 року та від 10.10.2022 року .

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП не є обов`язковим, тому суд вважає, що справу можливо розглядати без особи-правопорушника, оскільки останній повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-10 КУпАП диспозиція статті передбачає діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, а саме відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується відмовою від виконання вимог командира (начальника), вчинену в умовах особливого періоду.

Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України визначені загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України.

Відповідно до статті 30 розділу І, частини І "Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Статтею 26 розділу І, частини І "Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно статей 35, 36, 37 розділу І, частини І "Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України" накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до частини 4 статті 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження Законом України № 1126-VII від 17.03.2014 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» цей Указ набрав чинності, його дію продовжено Указом Президента України 14.01.2015, а Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» цей Указ набрав чинності з дня фактичного початку воєнних дій, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 18.03.2014 розпочався особливий період, який триває наразі.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію. Відповідно до Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 04.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

З огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Згідно Листа ВС від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.

Вина гр. ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-10 ч.2 КУпАП стверджується даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення А1778 № 61 від 13.09.2022 року, матеріалами службового розслідування, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Командиром 15 огшб ОСОБА_3 винесено розпорядження № 32/А від 02.08.2022 року. Відповідно до даного розпорядження солдат ОСОБА_2 05.08.2022 зобов`язаний вибути з пункту постійної дислокації до району виконання бойових завдань. Даний наказ є чинний, а тому підлягає обов`язковому виконанню військовослужбовцями.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що гр. ОСОБА_2 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, тобто відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду.

Дії ОСОБА_2 за ознаками ч. 2 ст. 172-10 КУпАП кваліфіковані правильно.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що з моменту вчинення правопорушення - 05.08.2022 р., на час розгляду справи сплив строк накадення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Так варто зазначити, що закриття провадження в справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою.

Керуючись ст. ст. 38, 172-10, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца