Справа № 355/602/22
Провадження № 3/355/797/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року смт. Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов від заступника командира батальйону патрульної поліції у Київської області в м.Бориспіль Саргіса Мінасяна відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шостка Шостинського району Сумської області, громадянина України, ніде не працюючого, який має середню освіту, одруженого, паспорт серії НОМЕР_1 виданого Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягався у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що начебто 04 липня 2022 року о 17 годині 52 хвилин у по дорозі смт. Баришівка в сторону с. Селичівка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla Номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законодавством порядку із застосуванням спеціально технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 1.79 промілле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання себе винним не визнав, та пояснив, що він 04 липня 2022 року не вживав спиртні напої в цей день він разом з дружиною та його сестрою поїхали на річку скупатися. Коли він зупинив свій автомобіль та спілкувався з дружиною та його сестрою під`їхали поліцейські. Один з них підійшов до автомобілю не представився одразу запропонував оглянути багажник автомобілю. Коли підійшов другий поліцейський його звинуватили у вживанні спиртних напоїв. Він чесно признався, що вживав алкоголь 03 липня 2022 року, але перед керуванням свого автомобілю не вживав. Він себе п`яним не вважає був тверезий про що повідомив поліцейським. З свого боку працівники поліції запропонували через спеціальний технічний прилад Alcotest Drager продути з ротової порожнини. ОСОБА_1 погодився, оскільки був впевнений, що тверезий. Перед цим будь яких свідків запрошено не було. Потім поліцейський оголосив, що спец. прилад показав, що в нього мається ознаки алкогольного сп`яніння. Далі правопорушнику було заборонено їхати на автомобілі запропоновано викликати когось зі знайомих, які б відігнали автомобіль на місце його стоянки. Водійське посвідчення було вилучено.

Вислухав пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 04 липня 2022 року серії ААД №243991, копію паспорта правопорушника, висновки тестування Alcotest Drager, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрала поліції Романа Передільчука, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, розписку від ОСОБА_2 про доставку автомобіля за місцем його стоянки, копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки, довідку про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, за ст.130 КУпАП, довідку про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оглянувши відеофіксацію «БОДІ» камери НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід прийти до висновку, що посадова особа проігнорувала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та документів, які свідчать про огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме вимоги п.6 Розділу 11 Інструкції від 09.11.2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», де вказано, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, що є підставою для сумніву в правильності висновку до яких дійшов працівника поліції. Крім того з оглянутого відеозапису вбачається, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 на час наближення працівника поліції стояв і не рухався. Біля нього стояв другий працівник поліції, який не знімав на боді-камеру спілкування з водієм і невідомо про розмову, яка сталась в цей час між ними. Судом не було можливості засвідчити звернення до водія поліцейським, оскільки запис цього факту не був знятий на відеозаписуючий прилад, бо він був відсутній у поліцейського та його з службового автотранспорту знімав інший поліцейський. З слів правопорушника ОСОБА_1 , поліцейський не представився, також не представився інший поліцейський, який підійшов до них. Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський, який за своєю службовою підійшов до водія повинен назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання; пред`явити на вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук, а також повідомити про причину зупинки. Правопорушник ОСОБА_1 як свідчать докази побачені з відеозапису не знав, хто ці поліцейські, які були озброєні і на його запитання не відповідали. На неодноразові запитання до поліцейських ті відповідали, що начебто шукають автомобіль, який був причетний до скоєння злочину якого саме не повідомили.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитися на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин слід вважати, що відсутні докази які підтверджують складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п.1ч.1.ст. 247, 279, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С. І. Чехов