КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/4699/22
Провадження № 33/824/1839/2022 Суддя І інстанції - Бондаренко М.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гармаша М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2022, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою суду встановлено, що водій ОСОБА_1 07 квітня 2022 року, приблизно о 19 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Світла, 1, керував транспортним засобом «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згодою водія проводився на місці у присутності свідків і безперервної відеофіксації, за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер», результат 1,66‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, адвокат Гармаш М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції поверхнево, неповно та не об`єктивно дослідив всі обставини справи. Вважає, що висновки суду ґрунтуються на сумнівах та недопустимих доказах, просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.06.2022 та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він не погодився із результатами тесту проведеного приладом «Драгер» на місці події, про що одразу зазначив поліцейським та відмовився підписувати акт огляду та роздруківку результатів, вважає, що працівники поліції повинні були направити ОСОБА_1 на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, однак зазначених дій не вчинили та більш того у грубій формі відмовили. А тому працівниками поліції було не дотримано встановленого законом порядку огляду, а саме: порушено ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 17 грудня 2008 р. №1103, п. 7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735 та недійсність огляду в силу приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП, що безпосередньо вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, та більш того зазначена обставина не була врахована судом першої інстанції.

Також апелянт вказує, на порушення права ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, гарантовану ст.59 Конституцією України, що тягне за собою недопустимість доказів наявних в матеріалах справи. Також зазначає, що суд першої інстанції даних обставин не врахував, що на його думку свідчить про помилковість оскаржуваної постанови та неприпустимість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі очевидно недопустимих доказів.

Крім того, апелянт зазначає, що в наслідок вживання ОСОБА_1 кефіру та в сукупності з недотриманням вимог п. 4,5 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 з експлуатації приладу, результати тесту було спотворено, і наголошує, що працівниками поліції було проігноровану незгоду з результатами тесту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , пояснення захисника Харчука О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП, в редакції, що діяла станом на 07.04.2022, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. А у разі незгоди водія на проведення такого або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду.

Крім того, порядок проведення огляду передбачений і в п. 7 розділу 1 Інструкції , в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

А окрім того, відповідно до п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора патрульної поліції від 07.04.2022 та відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, проте належної оцінки усім доказам не надав і залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, не дивлячись на те, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №214208 від 07.04.2022 (а.с. 1), ОСОБА_1 07.04.2022 о 19 год. 10 хв., по вулиці Світлій, 1 в м. Києві, керував транспортним засобом «Daewoo-Lanos», державний номерний знак - НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння а саме - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, хибка хода, нерозбірлива річ.

Як зазначено в протоколі, на місці зупинки транспортного засобу було проведено тест за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», який показав 1,66 проміле алкоголю.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 07 квітня 2022 року, по вулиці Світлій, 1 в м. Києві він керував транспортним засобом «Daewoo-Lanos», державний номерний знак - НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції у зв`язку із підозрою в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Результат такого огляду показав 1,66 проміле, з яким він категорично не погодився, повідомивши, що не вживав алкогольних напоїв, лише неодноразово пив кефір. Крім того, ОСОБА_1 вказав, що у зв`язку з незгодою з результатами проведеного огляду, він відмовився підписувати чек, на якому працівник поліції поставила відмітку про це, та відмовився від підпису акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де був зазначений результат огляду та в черговий раз висловив категоричну незгоду з результатами огляду вказавши, що вживав лише кефір та був стомлений. Іншої ж пропозиції від працівників поліції, як то проходження огляду у медичному закладі йому взагалі не надходило, і він не розуміє де та коли було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, яке згодом виявилося в матеріалах справи.

Вказані пояснення ОСОБА_1 , повністю підтверджуються долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який являється об`єктивним доказом у справі. Так, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису подій вбачається, що працівники поліції, які прибули за викликом на "блок пост", де був зупинений ОСОБА_1 з підозрою керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора " Драгер", на що ОСОБА_1 погодився.

За результатами проведеного тесту, ОСОБА_1 були оголошені результати, які становили 1, 66 проміле. З такими результатами ОСОБА_1 відразу ж не погодився, вказавши, що він не вживав спиртних напоїв, а лише під час поїздки декілька раз вживав лише кефір та був стомлений з дороги, оскільки тільки приїхав з міста Львова. Як вбачається з відеозапису, а саме на фрагменті 20:14:54 - ОСОБА_1 чітко вказує про свою незгоду з результатами Драгеру, у зв`язку з чим відмовляється від підпису чеку та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. ( і дійсно в матеріалах справи наявні вказані документи з відміткою про те, що ОСОБА_1 відмовився їх підписувати).

Не дивлячись на незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного на місці зупинки огляду, працівники поліції, у відповідності до вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та вищенаведених підзаконних нормативних актів, не пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а лише складають щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, який надають на підпис ОСОБА_1 , роз`яснюючи останньому, що він має його підписати, за те, що вони повідомили, що справа буде розглядатись у Дарницькому районному суді м.Києва та за отримання тимчасового дозволу на керування транспортними засобами, що ОСОБА_1 і робить.

Відтак, з досліджених під час апеляційного розгляду доказів встановлено, що працівниками поліції не дотримані вимоги закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, при незгоді ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не запропоновано та не проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення заповненого бланку направлення на огляд водія транспортного засобу, за відсутності зафіксованого на відеозапис факту висловлення пропозиції пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я не може свідчити про дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду.

А тому, апеляційна скарга адвоката Гармаша М.Ю., подана в інтересах ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду не було встановлено порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 , в тому числі порушення права на правову допомогу, як і не встановлено спотворення результатів огляду, проведеного працівниками поліції із використанням спеціальних технічних засобів, як на те посилався захисник в апеляційній скарзі. А тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. Разом з тим, це не впливає на рішення апеляційного суду про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Гармаша М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал