КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1151/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Жовніренка В.Й., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 28.07.2020 о 09 год. 17 хв. в м. Києві по пр-ту Повітрофлотському, 5, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті, перед поворотом ліворуч, не надала переваги в русі автомобілю марки «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на незаконність, необґрунтованість постанови, порушення норм матеріального права та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що незважаючи на беззаперечний факт того, що водій ОСОБА_2 в`їхав на регульоване перехрестя на забороняючий йому рух жовтий сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 на забороняючий червоний сигнал світлофора, що й стало причиною даного зіткнення, уповноваженою особою поліції адміністративний протокол за порушення Правил дорожнього руху було складено у відношенні ОСОБА_1 через 2,5 місяці після дорожньо - транспортної пригоди.

За результатами проведення експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.07.2020 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , експертом ОСОБА_3 у висновку експертного дослідження № 58 від 07.10.2020 року було зазначено, зокрема, що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 1.5 п.2.3. (підпункт »д»), п.8.7.3 ( підпункт «г»), п.12.4, п.12.9 (підпункт «б») ПДР України та знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

В дорожній ситуації, що склалась, причиною настання даної ДТП, є створення небезпечної ситуації водієм автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який рухався на жовтий забороняючий сигнал світлофора , та не відповідність його дій вимогам п. 1.5 п.2.3. (підпункт »д») , п.8.7.3 ( підпункт «г»), п.12.4 , п.12.9 ( підпункт «б») ПДР України.

Однак, в оскаржуваній постанові судом зазначено, що висновок експертного дослідження № 58 від 07.10.2020 року було проведено в поза процесуальний порядок та не прийнято до уваги в якості належного та допустимого доказу. Зазначає, що на підставі її клопотання судом було призначено проведення судово автотехнічної експертизи в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз. Проте, враховуючи її фінансовий стан на теперішній час не мала змоги оплатити зазначену експертизу.

Суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_4 та наданий ним відеозапис, на якому зафіксовано обставини ДТП.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення немає підпису щодо роз`яснення прав ст.ст.55, 56 , 59 Конституції України. Надані факти свідчать про грубе порушення уповноваженою особою поліції вимог частини 2 ст.251 та ст.256 КУпАП при оформленні матеріалів ДТП та складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 . Для повного та всебічного встановлення обставин скоєння ДТП працівник поліції повинен був призначити авто-технічне дослідження, провести ретельну перевірку в тому числі доводів учасників ДТП, проаналізувати надані відеозаписи, що здійснено не було за 2,5 місяці проведення перевірки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Жовніренко В.Й. підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Іншій учасник ДТП ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суд не прийняв до уваги висновок експертного дослідження №58 від 07.10.2020, долучений захисником ОСОБА_1 - адвокатом Жовніренко В.Й., оскільки висновок отриманий в позапроцесуальний порядок, а тому не може бути належним та допустимим доказом по справі. Суд зазначав, що в судовому засіданні переглянуто долучений відеозапис з відеореєстратора автомобіля свідка ОСОБА_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 при повороті ліворуч не надала переваги в русі автомобілю марки «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 , що стало причиною зіткнення.

Тому суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №142989 від 01.10.2020, ОСОБА_1 28.07.2020 о 09 год. 17 хв. в м. Києві по пр-ту Повітрофлотському, 5, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті, перед поворотом ліворуч, не надала переваги в русі автомобілю марки «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 16.6 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У протоколі ОСОБА_1 зазначила: «з протоколом не погоджують, прошу приймати рішення після проведення автотехнічної експертизи».

Відповідно до пояснень від 28 липня 2020 року, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 зазначала, що 28 липня 2020 року о 09 год. вона рухалась до роботи по пров. Повітрофлотському. Повертаючи наліво в сторону залізничного вокзалу по знаку «зелена стрілка наліво». За машиною «Хюндай Туксон» не змогла побачити машину, яка неслась по зустрічній смузі. Машина «Хюндай Туксон» зробила маневр об`їзду автомобіля, що їхав на великій швидкості. Також зазначала, що в неї є свідок, який надав запис відеореєстратора, який може підтвердити, що вона їхала на зелену стрілку. Його ім`я ОСОБА_4 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_2 від 22 жовтня 2020 року, він керуючи автомобілем «Geely», д.н.з. НОМЕР_2 28 липня 2020 року приблизно о 09 год. 10 хв. рухався по Повітрофлотському проспекту зі сторони Солом`янської площі в бік вул. Чорновола на мигаючий зелений сигнал світлофору. Раптово, не переконавшись в безпеці маневру, з лівої сторони в його автомобіль здійснив наїзд автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з НОМЕР_1 , що спричинило ДТП. Від удару його автомобіль викинуло на тротуар. Автомобіль «Volkswagen Golf» здійснив поворот із Повітрофлотського проспекту на вул. Огієнко.

Крім того, в матеріалах провадження наявні схема ДТП та протокол огляду місця ДТП з описом локалізації видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 16.6 ПДР передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при встановлені обставин ДТП, суд має встановити як мали діяти водії при проїзді дороги, даного перехрестя відповідно до ПДР, а також, чи допустила особа, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, порушення ПДР України, які зазначені в протоколі і чи призвели вказані порушення до вчинення ДТП, тобто, чи знаходяться дії правопорушника у прямому причинному зв`язку із наслідками ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.11.2020 року було призначено автотехнічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- як з технічної точки зору повинні були діяти водії автомобілів «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 та «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 в даній дорожній обстановці виходячи з Правил дорожнього руху України?

- чи мали водії автомобілів «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 та «Джилі» д.н.з. НОМЕР_2 технічну можливість запобігти даній ДТП?

- чи відповідали дії водіїв автомобілів «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 та «Джилі» д.н.з НОМЕР_2 , та чи знаходились вони в причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної ДТП?

- яка з технічної точки зору причина даної ДТП?

Проведення доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Вказано, що проведення експертизи здійснити за рахунок ОСОБА_1 .

Згідно з листом директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз О. Рувіна № 29944/29945/20-52 від 11.11.2021, висновок експертів №29944/29945/20-52 не буде надісланий на адресу суду, оскільки ОСОБА_1 не було проведено оплату експертизи.

За ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

У п. 11 Інструкції «Про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 1996 р. № 710, зазначено, що державні спеціалізовані установи судової експертизи проводять судову експертизу у кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення за рахунок коштів, передбачених Державному бюджеті України на відповідний рік на проведення судових експертиз.

Враховуючи вищевказані вимоги Закону, витрати за проведення цієї експертизи підлягали віднесенню за рахунок держави. Проте, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав ОСОБА_1 здійснити проведення експертизи за її за рахунок, тим самим поклавши обов`язок щодо збирання доказів на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, за її власні кошти, що суперечить ст.ст. 280, 251 КУпАП. Внаслідок цього призначену судом експертизу проведено не було.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Результати проведення експертиз та експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експерта.

З огляду на викладене апеляційний суд приймає до уваги висновок експертного дослідження судового експерта ОСОБА_3 за результатами проведення автотехнічного дослідження № 58 від 07 жовтня 2020 року, складеного на підставі заяви ОСОБА_1 від 01.10.2020 року, оскільки він відповідає вищевказаним вимогам законодавства.

Проведення дослідження виконано судовим експертом Давидовичем О.О., який має який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», стаж експертної роботи з 1991 року, свідоцтво судового експерта №1067, строк дії до 06.07.2021 року.

При цьому, у дослідженні зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст.384, ст.385 Кримінального кодексу України експерт обізнаний.

Як вбачається зі змісту висновку, на вирішення автотехнічного дослідження поставлені наступні питання:

- як з технічної точки зору повинні були діяти водії автомобілів Volkswagen Golf р/н НОМЕР_1 і Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 в даній дорожній обстановці виходячи з Правил дорожнього руху України?

- чи мали водії автомобілів Volkswagen Golf р/н НОМЕР_1 і Geely МК- 7151 р/н НОМЕР_2 технічну можливість запобігти даній ДТП?

- чи відповідали дії водії автомобілів Volkswagen Golf р/н НОМЕР_1 і Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 , та чи знаходились вони в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП?

- яка з технічної точки зору причина даної ДТП?

Згідно з цим висновком експертного дослідження, експертом зазначено наступне:

Відповідно до даного розвитку обставин ДТП, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Gееly МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був відповідно до вимог п.12.4, п,12.9(б) ПДР рухатись зі швидкістю, яка не перевищувала 50км/год, дозволена в населеному пункті, а наближаючись до регульованого перехрестя, при ввімкнені йому жовтого забороняючого сигналу світлофора, слід було керуватись вимогами п.1.5, п.2.3(підпункт «д»), п.8.7.3 (підпункт «ґ») ПДР України.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen Golf, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в`їжджаючи на перехрестя на зелений дозволяючий сигнал за відсутності стоп-лінії повинна була відповідно до вимог п.16.8 ПДР виїхати з перехрестя незалежно від сигналів світлофора, а при виявленні автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 , який рухався в її бік на заборонений сигнал, прийняти заходи гальмування аж до зупинки відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України.

В дорожній обстановці, що склалась, технічна можливість запобігти ДТП у водія автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 визначалась виконанням з його боку вимог п.1.5, п. 2.3 (підпункт «д»), п. 8.7.3 (підпункт «ґ»), п.12.4, п.12.9 (підпункт «б) Правил дорожнього руху України. З вищенаведеного слідує, що з технічної точки зору, в заданих умовах, водій автомобіля Geely МК- 7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 виконуючи вимоги п.1.5, п.2.3 (підпункт «д»), п.8.7.3 (підпункт «ґ»), п.12.4, п.12.9 (підпункт «б) Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти ДТП.

Відповідно до даного розвитку обставин ДТП, навіть повна зупинка автомобіля Volkswagen Golf р/н НОМЕР_3 не виключала даної ДТП, з чого слід дійти до висновку, що в даному випадку технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 , який рухався на жовтий забороняючий сигнал світлофора, односторонніми діями водія ОСОБА_1 не визначалась.

Враховуючи розвиток механізму ДТП з наданого відеозапису «Video 2020-09-28 at 15.27.23.mp4» в дорожній ситуації, що склалась, невідповідностей в діях водія автомобіля Volkswagen Golf р/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.1.5, п.2.3 (підпункт «д»), п. 8.7.3 (підпункт «ґ») п.124, п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, та знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.

В дорожній ситуації, що склалась, причиною настання даної ДТП, є створення небезпечної ситуації водієм автомобіля Geely МК-7151 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який рухався на жовтий забороняючий сигнал світлофора, та невідповідність його дій вимогам п.1.5, п.2.3 (підпункт «д»), п. 8.7.3 (підпункт «ґ») п.12.4, п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції другий учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що він не міг зупинити свій автомобіль, не вдаючись до екстреного гальмування, а тому продовжив рух на жовтий сигнал світлофору, при цьому підтвердив, що жовтий сигнал світлофору загорівся, коли його автомобіль знаходився за 15-20 метрів до перехрестя.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, в судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 та її захисника, був допитаний свідок ОСОБА_4 , 1979 року народження, який надав відеозапис ДТП за участю водія автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 .

В апеляційному суді свідок ОСОБА_4 повністю підтримав свої пояснення, надані суду першої інстанції, та пояснив, що його автомобіль рухався зі швидкістю 50 км/год по Повітрофлотському проспекту у правій крайній смузі. За 20 метрів до під`їзду до перехрестя загорівся жовтий сигнал світлофора. В цей час на середній смузі його обігнав автомобіль «Geely», збільшивши швидкість, щоб проїхати перехрестя. Він перетнув стоп-лінію на жовтий сигнал світлофора і з протилежного напрямку почав рух автомобіль «Volkswagen». Під час удару горіло вже червоне світло світлофора.

Крім того, в суді апеляційної інстанції були переглянуті відеозапис з відео-реєстратора автомобіля свідка ОСОБА_4 , з якого вбачається, що автомобіль «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 рухався зліва від автомобіля, в якому вівся відеозапис, випереджаючи його, і в той час, коли він знаходився за 15-20 метрів до перехрестя, загорівся жовтий (забороняючий) сигнал світлофору. Не зважаючи на наявність на перехресті чотирьох автомобілів, які здійснювали поворот ліворуч із зустрічної смуги руху, в тому числі автомобіля «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_1 , що також вже виїхав на перехрестя, водій автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 продовжив рух. В момент проїзду перехрестя трапилося зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 на червоний сигнал світлофора.

З відеозапису також вбачається, що після зіткнення вказаних автомобілів, транспортні засоби, що рухались у зустрічному до руху автомобіля «Geely» напрямку, продовжували рух на зелене світло світлофора, в тому числі продовжували повертати ліворуч.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у поясненнях, які були надані ОСОБА_2 працівникам поліції, він зазначив, що виїжджав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, що спростовується змістом відеозапису, з якого чітко вбачається, що вже за 15-20 метрів до перехрестя для автомобіля «Geely» д.н.з. НОМЕР_2 горів жовтий (забороняючий) сигнал світлофора.

Відповідно до п.16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Отже, як виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, які узгоджуються між собою, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок експертного дослідження про те, що враховуючи розвиток механізму ДТП з наданого відеозапису «Video 2020-09-28 at 15.27.23.mp4» в дорожній ситуації, що склалась, невідповідностей в діях водія автомобіля Volkswagen Golf р/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП не вбачається.

Дії іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 можуть бути кваліфіковані за іншими правовими нормами та враховуватися при розгляді майнових спорів у цивільно-правовому порядку, оскільки уповноваженими особами протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення ним правил дорожнього руху не складався.

Склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, передбачає наявність трьох елементів об`єктивної сторони (протиправне діяння): 1) порушення правил дорожнього руху, 2) наслідки у вигляді, зокрема, пошкодження транспортних засобів, 3) наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та наслідками. Таким чином, настання наслідків ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів мають бути обумовлені саме порушенням певним учасником дорожнього руху ПДР, тобто має бути наявний прямий чи опосередкований причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, апеляційний суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень п.16.6 ПДР та причино-наслідкового зв`язку з настанням ДТП, та вважає, що її дії відповідають вимогам п.16.8 ПДР, оскільки були зумовлені необхідністю закінчити свій маневр повороту ліворуч розраховуючи, що інші учасники дорожнього руху виконують вимоги ПДР України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Отже, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП не з`ясував обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ст.124 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2022 року - скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук