КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/1761/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року, щодо притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Він не керував транспортним засобом, а лише знаходився в салоні автомобіля, сидів чекав товариша. Крім того, під час складення протоколу був порушений порядок проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, зокрема, під час огляду були відсутні свідки, наявність яких передбачена інструкцією.

Також, вказуючи, що від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він відмовився, проте погодився пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі. Разом з тим, алкотестер «Драгер» в медичній установі був несправним та не відображав результати огляду.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом про розгляд справи, у судове засідання 15 грудня 2022 року повторно не зявився.

З огляду на строки розгляду справи, неявку в судове засідання належно повідомленого скаржника, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності, особи, яка приягаєтсья до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожного руху учасники дорожного руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій серед іншого зобов`язаний:

-виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів -посадових осіб військової інспекції безпеки руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортними засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі.

Відповідно до протоколу серії ААБ № 216936 від 08 вересня 2021 року, водій ОСОБА_1 08 вересня 2021 року о 01 год. 50 хв. керував транспортним засобом Mersedens-BenzG320, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів). Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 20, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол та надавати пояснення по суті правопорушення.

За вмістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Як вбачається зі змісту запису нагрудної камери працівника поліції АА 00597, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 була пред`явлена відповідна вимога щодо проходження медичного огляду та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку. Однак, ОСОБА_1 не вчинив дій, спрямованих на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та оголошенням результатів даного огляду. Особі було запропоновано пройти відповідний огляд у медичній установі.

Також з відеозапису вбачається, що прибувши до медичної установи, ОСОБА_1 була забезпечена можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 не виконав вимоги щодо належного проходження тесту. Особі тричі було запропоновано пройти відповідний огляд та роз`яснено методику його проходження, однак ОСОБА_1 не виконав вимог працівників поліції та працівників медичної установи.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано була розцінена як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 викласти свої заперечення або зауваження з цього приводу у протоколі про адміністративне правопорушення, останній не навів.

Відтак, ОСОБА_1 не спростовував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав.

Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Слід зазначити, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року ( далі - Інструкція), оскільки протокол було складено у відсутності двох свідків, участь яких є обов`язковою, не заслуговують на увагу враховуючи, що під час оформлення працівниками поліції матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП застосовувалися технічні засоби відеозапису відповідно до положень ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається, з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.

Також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в частині того, що він не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписом з нагрудної камери, де останній на запитання працівників поліції щодо напрямку руху, відповів, що « …їхав додому».

Виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 216936 від 08 вересня 2021 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя