ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/753/22 Справа № 203/1109/22 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 12.03.2022 року 20 год 15 хв в м. Дніпро проспект Олександра Поля 14 водій ОСОБА_1 керувала т.з., марки Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник та ОСОБА_1 просять постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилаються на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені зі численними порушеннями та містять суперечливі докази, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

Зазначають, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, оскільки працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу Драгер, так і в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного медичного огляду. В порушення вимог абз. 1 ст. 265-1 КУпАП, працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 посвідчення водія та не видавали їй тимчасовий дозвіл.

Вважають, що суддя не звернув уваги на той факт, що відеозапис не підтверджує того факту, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння і працівники поліції не відсторонювали її від керування.

Крім того, посилаються на незаконність затримання ОСОБА_1 та застосування до неї фізичної сили, а транспортний засіб незаконно вилучили на потреби територіальної оборони, при цьому не надали акт вилучення та висновок щодо розрахунку його вартості.

Також зазначають, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не викликав та не допитав працівників поліції. Вважають, що письмові пояснення осіб не можуть доказом у справі без їх безпосереднього допиту в суді під присягою. Також суддя взяв на себе функцію обвинувачення, хоча вину ОСОБА_1 не доведено доказами.

Посилаються на порушення вимог закону під час оформлення матеріалів справи, зокрема: в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, що має значення для правильної кваліфікації дій особи, зокрема наявності або відсутності ознаки повторності; в матеріалах справи не містяться повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася; в матеріалах справи відсутня довідка про те чи отримувала ОСОБА_1 посвідчення водія.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 та її захисник Морозов В.Ю. до зали суду не з`явились, клопотань про участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференції не подавали, про причини неявки суд не повідомили, що, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, згідно з якими справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №100377 від 12.03.2022, рапортом поліцейського та відеозаписом події правопорушення, на якому зокрема зафіксовано спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , не надано документів для встановлення її особи, а також їй було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що остання нічого не відповідала, а лише просила повернути їй ключі та закрити авто, що працівником поліції було правильно розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в будь-якому порядку.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлялась від огляду на стан сп`яніння спростовуються дослідженим судом першої інстанції відеозаписом, правильність оцінки якого перевірена апеляційним судом, який погоджується, що такий відеозапис є достовірним та належним доказом, який є об`єктивним і яким спростовано версію захисту.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду зводяться до його власної переоцінки доказів, при цьому захисник тлумачить такі докази вибірково, ігноруючи всю їх сукупність та взаємозв`язок, які доповнюють один одного та є достатніми для встановлення всіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Під час апеляційного провадження істотних порушень положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (Далі - Порядок) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 (Далі - Інструкція), які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу Драгер, так і в закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного медичного огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до вищезазначених Порядку та Інструкції поліцейський складає направлення та забезпечує огляд водія у закладі охорони здоров`я у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або незгоди з його результатами. В той же час, у даному випадку ОСОБА_1 взагалі відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння в будь-якому порядку, у зв`язку з чим таке направлення і не складалось поліцейським.

Доводи апеляційної скарги, що в порушення вимог абз. 1 ст. 265-1 КУпАП, працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 посвідчення водія та не видавали їй тимчасовий дозвіл, не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки поліцейські не приймали таких рішень, через те, що ОСОБА_1 відмовилась надати працівникам поліції посвідчення водія.

Спростовуються відеозаписом і доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відсторонювали від керування. Відсторонення її від керування прямо зафіксовано відеозаписом.

Посилання на незаконність затримання ОСОБА_1 та застосування до неї фізичної сили, а транспортний засіб незаконно вилучили на потреби територіальної оборони, при цьому не надали акт вилучення та висновок щодо розрахунку його вартості, апеляційний суд вважає такими, що виходять за межі судового розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КПК України і можуть бути оскаржені захистом у порядку, визначеному законом.

Доводи апеляційної скарги, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки не викликав та не допитав працівників поліції, апеляційний суд розцінює як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки той факт, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання захисника про виклик і допит як свідка працівника поліції, за умови наявності відеозапису адміністративного правопорушення, не може свідчити про неповноту судового розгляду, яка б могла вплинути на правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цих же підстав суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання захисника та ОСОБА_1 про виклик і допит як свідків працівників поліції.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення вимог закону під час оформлення матеріалів справи, зокрема: в матеріалах справи не міститься відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, що має значення для правильної кваліфікації дій особи, зокрема наявності або відсутності ознаки повторності; в матеріалах справи не містяться повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася; в матеріалах справи відсутня довідка про те чи отримувала ОСОБА_1 посвідчення водія, апеляційний суд розцінює як такі, що не можуть бути визнані істотними порушеннями, а вказані обставини були встановленні під час допиту ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника Морозова В.Ю. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун