П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2022, о 21.20 хв., в м. Ужгород, вул. Верещагіна, 1, ОСОБА_1 , який повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, керував автомобілем «ВАЗ 210063», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 20.12 та 27.12.2022, не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, про причини неявки не повідомлено.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, стверджується зібраним у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 366735 від 21.11.2022; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6199677 від 21.11.2022, з якої вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та піддано стягненню; витягом з ІПНП; наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, які містяться на DVD-R диску, що доданий до протоколу.

Довідками, складеними старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Савчук Е., підтверджується, що згідно з обліковими базами даних відносно ОСОБА_1 складалися адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 126 КУпАП та 20.09.2022 винесено постанову серії БАВ № 307724 за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу, а також ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, та з урахуванням санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка є безальтернативною, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 126 ч. 5, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай