Справа № 727/5161/22
Провадження № 3/727/2340/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 335933 від 20.06.2022 року, 20.06.2022 року о 22 годині 50 хвилин в м. Чернівці по вул. Гагаріна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушена мова. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності запису на бодікамеру. Від керування відсторонений шляхом евакуації ТЗ, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транпсортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 надав суду письмові заперечння, в яких просив суд слухати справу у його відсутність, провину не визнав. Зазначив, що диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, основною складовою зазначеного правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У разі відсутності доведення факту керування особою транспортним засобом, відсутній і склад правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом або на причепі в іншої машини. При цьому немає значення, де, у якому місці особа управляє транспортом.

Відповідно до вимог пункту 1.10 Правил дорожнього руху України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа яка навчає керуванню траспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, відповідно до вимог пункту 2.5, підпункту в) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 130 КУпАП.

Доказуванню в цій справі підлягає безпосередній факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У його ( ОСОБА_1 ) діях відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, що підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи та самими обставинами, зокрема: 20.06.2022р. під час «комендантської години» ОСОБА_1 перебував поруч з транспортним засобом марки «Ford Transit Toumeo», державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований в житловій зоні по вул. Нагірній, 3, в м. Чернівці.

Зазначений транспортний засіб належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДГАЗ», з яким він перебуває у трудових відносинах, а саме: працює на посаді монтажника з 11.08.2020 по теперішній час. Зазначені обставини підтверджуються довідкою, виданою ТОВ «МЕДГАЗ» від 27.06.2022р. №1, копія якої додається до заперечень.

У місті Чернівці він перебував у відрядженні з 17.06.2022р. по 21.06.2022р. разом із своїми співробітниками ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) з метою проведення сервісного обслуговування системи медичного газопостачання, для чого зазначеним особам було надано службовий автомобіль марки «Ford Transit Toumeo», державний номер НОМЕР_1 . Зазначені обставини підтверджуються наказом, виданим директором ТОВ «МЕДГАЗ» ОСОБА_4 від 15.06.2022р. № 33, копія якого додається до заперечення.

Оскільки відрядження передбачало перебування в м. Чернівці протягом 5 діб, він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тимчасово проживали у будинку АДРЕСА_2 .

Так, 20.06.2022р. під час «комендантської години» він виявив, що в нього закінчились цигарки. Оскільки в службовому транспортному засобі, на якому він разом із своїми співробітниками прибув до м. Чернівці, знаходилась пачка цигарок, а транспортний засіб знаходився неподалік місця його тимчасового проживання, він вирішив забрати цигарки з транспортного засобу.

Саме під час цього його зупинили працівники патрульної поліції, які повідомили йому про те, що транспортний засіб стоїть із порушеннями правил дорожнього руху.

Так, поліцейським капралом 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Доніченко Б.Я. було складено постанову відносно нього по частині 1 статті 122 КУпАП на місці події, а саме: м. Чернівці, вул. Нагірна, 3. Зазначена постанова міститься у матеріалах справи.

Відповідно до зазначеної постанови в графі «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено наступне: «20.06.2022р. 01:19:25 м. Чернівці, вул. Нагірна, 3, водій здійснив стоянку ближче ніж 10 метрів від перехрестя, чим порушив п.15.9 ПДР України, порушення заборони зупинки на перехресті - ч. 1 ст. 122 КУпАП».

Надалі, в ході розмови працівники патрульної поліції припустили, що він перебуває під впливом алкогольного сп`яніння, після чого склали протокол про адміністративне правопорушення по статті 130 КУпАП.

Він неодноразово надавав працівникам патрульної поліції усні пояснення, що він в даний момент не є водієм транспортного засобу та не здійснював керування ним, оскільки автомобіль перебуває на стоянці в нерухомому стані, а він лише забрав з транспортного засобу цигарки.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція №1452/735) визначено процедуру проведення такого огляду.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (надалі- спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На відеозаписах із нагрудних відеокамер співробітників поліції, що містяться в матеріалах справи, а саме: на відео DI реєстраторів: №476577 та №476061 чітко зафіксовано, що він не здійснював рух транспортним засобом марки «Ford Transit Tourneo», державний номер НОМЕР_1 , відсутні і докази зупинки працівниками патрульної поліції зазначеного транспортного засобу.

При цьому, просив суд звернути увагу на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 335933, складеного відносно нього по частині 1 статті 130 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 20.06.2022р. о 00 год. 50 хв. керував транспортним засобом марки «Ford Transit Tourneo», номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, місце скоєння правопорушення зазначено м. Чернівці, вул. Нагірна, 2.

Однак, зазначені обставини не відповідають дійсності та матеріалам справи, оскільки відповідно до зазначеної вище постанови, що була винесена відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП, транспортним засобом марки «Ford Transit Tourneo», державний номер НОМЕР_1 , стояв у недозволеному місці о 01 годин 19 хв., що виключається при умові, що о 0:50 він керував зазначеним транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки в протоколі серії ААБ № 335933 зазначено, що від керування ОСОБА_1 відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

Відсторонення водія від керування транспортним засобом, у таких випадках, передбачено частиною першою статті 266 КУпАП та пунктом першим розділу X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Порядок огляду на стан сп`яніння встановлений статтею 266 КУпАП, і передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо нього ( ОСОБА_1 ), складено о 01 годині 00 хв., що аж ніяк не узгоджується із постановою, що була винесена відносно нього ( ОСОБА_1 ) за ч. 1 ст. 122 КУпАП о 01 годин 19 хв.

Окрім того, підтвердженням того, що події відбувались у іншому порядку підтверджується і відеозаписом із нагрудних відеокамер працівників поліції №476577 та №476061, що містяться в матеріалах справи, де зокрема працівник патрульної поліції відеозапис ID реєстратора: 476577, а саме: поліцейський взводу №2 роти 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрал поліції Гнатюк Мар`яна Ігорівна, говорить, що вона права у ОСОБА_1 не вилучала, а її викликав на місце події поліцейський капрал 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області, т.б. ті які склали постанову про стоянку транспортного засобу марки «Ford Transit Toumeo», державний номер НОМЕР_1 , із порушенням правил дорожнього руху.

Зазначені обставини підтверджують той факт, що він ( ОСОБА_1 ) не керував транспортним засобом марки «Ford Transit Tourneo», державний номер НОМЕР_1 , оскільки транспортний засіб стояв, що відповідно виключає можливість зупинки транспортного засобу працівниками поліції та його обов`язку проходити огляд на алкогольне сп`яніння.

Окрім того, відповідно до відеозапису з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, що доданий до матеріалів адміністративної справи (ID реєстратора: 476061) вбачається, що поліцейський взводу №2 роти 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрал поліції Гнатюк Мар`яна Ігорівна, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №335933, питає у іншого працівника патрульної поліції: «Що саме писати в протоколі алкогольне чи наркотичне сп`яніння», на що отримає відповідь: «Що це не має значення». Цей факт підтверджує відсутність виявлення працівником патрульної поліції, як особою, яка мала провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

При цьому в протоколі зазначаються такі ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, однак відповідно до відеозаписів з нагрудних відеокамер, що додані до протоколу таких ознак, алкогольного сп`яніння, як порушення координації рухів, порушення мови у нього ( ОСОБА_1 ) немає. Зазначений факт підтверджується і відеозаписом із нагрудної відеокамери ID реєстратора: 476577, на якій працівник поліції, який оформляє транспортний засіб марки «Ford Transit Toumeo», номерний знак НОМЕР_1 на штрафмайданчик говорить, що він ( ОСОБА_1 ) не схожий на п`яного (час відеозапису 2:53).

Окрім того, в протоколі зазначаються ознаки алкогольного сп`яніння, однак при цьому працівники патрульної поліції, не врахувавши, що огляду підлягають виключно водії транспортних засобів, а він, станом на момент звернення поліцейських, не являвся водієм транспортного засобу, складають направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені факти підтверджують формальний підхід працівників патрульної поліції до з`ясування обставин при складання зазначеного протоколу.

Також, працівниками патрульної поліції на його прохання показати документи, що підтверджують повноваження особи, що складає протокол було відмовлено, з посиланням на те, що це є персональні дані працівника патрульної поліції, що є грубим порушенням частини третьої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», зазначені факти підтверджуються відеозаписом ГО реєстратора: 476577, доданими до матеріалів справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №335933 працівник патрульної поліції запитав його, чи буде останній підписувати протокол, на що отримав відповідь: «тільки з адвокатом», однак, в порушення статті 268 КУпАП працівник патрульної поліції не тільки не забезпечив йому можливість скористатися безоплатною правовою допомогою, а повідомила, що наразі саме вона є головною людиною в його житті, а адвокат буде вже допомагати останньому в суді (зазначені факти підтверджуються відеозаписом ГО реєстратора: 476577, доданими до матеріалів справи).

Щодо самого протоколу, то варто зауважити, що в протоколі вказано, що велась фото/відео фіксація на нагрудну бодікамеру 476976 та 476519, при цьому в відеозаписах, які надані до суду, зазначені інші номери ГО реєстраторів, а саме: 476577 та 476061.

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП та пункту четвертого розділу 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС

України від 07.11.2015 № 1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В протоколі, де міститься інформація про матеріали, що додаються до протоколу, зазначається лише направлення, акт огляду, інші матеріали справи. Відеозапис у зазначеному переліку відсутній, що є порушенням частини другої статті 266 КУпАП та пункту четвертого розділу X «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

В протоколі зазначено, що він ( ОСОБА_1 ) відмовився від надання пояснень, хоча пояснення ним надавались неодноразово щодо подій, які відбувались, однак не були взяті до уваги працівниками патрульної поліції, та не зафіксовані у протоколі.

Окрім того, звернув увагу суду, що на долучених до матеріалів справи працівниками поліції відеозаписах, не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу працівниками поліції та керування ним ( ОСОБА_1 ) транспортним засобом, а лише спостерігається його розмова з працівниками поліції, де останній знаходиться в декількох метрах від транспортного засобу.

Так, в протоколі про адміністративно правопорушення серії ААБ №335933 зазначено, що нібито він ( ОСОБА_1 ), керував транспортним засобом о 00 годині 50 хв., однак відеозапис наданий працівниками поліції зреєстратора: 476577 розпочинається о 01 годині 13 хвилини, тобто після 00 годин 50 хвилин, як то зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №335933, що виключає можливість доведення факту керування ним ( ОСОБА_1 ) транспортним засобом та подальшу зупинку його працівниками поліції.

Відеозапис з реєстратора: 476061 розпочинається о 12 годині 19 хв. і закінчується о 01 годині 34 хв., тобто початок запису здійснено за 31 хвилину до нібито скоєного ним ( ОСОБА_1 ) правопорушення, що є підставою для сумніву у належності доказів вчиненого ним ( ОСОБА_1 ) правопорушення, наданих працівниками поліції. Але і на цьому відео також не зафіксовано факту керування ним ( ОСОБА_1 ) транспортним засобом та подальшу зупинку його працівниками поліції.

З цього він доходить висновку, що працівниками поліції не було дотримано вимоги статті 266 КУпАП, а саме: не проведено безперервну відеозйомку, у зв`язку із чим обставини, викладені у протоколі, неможливо підтвердити відеоматеріалами наданими працівниками поліції.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу II наказу МВС України від 18 грудня 2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Отже, враховуючи вищезазначене співробітниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано до суду безперервного відеозапису з моменту початку виконання поліцейськими службових обов`язків, на якому було б зафіксовано факт керування ним ( ОСОБА_1 ) транспортним засобом та зупинку працівниками поліції транспортного засобу.

Незважаючи на всі вищезазначені порушення порядку, відносно нього ( ОСОБА_1 ) поліцейським взводу №2 роти 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капралом поліції Гнатюк Мар`яною Ігорівною було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №335933 від 20.06.2022 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно грунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Крім того, варто відзначити, що суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення та доданих до нього документів не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з вимогами статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, наведені заперечення свідчать про те, що ЗКВ №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області ДПП капрал поліції Гнатюк М.І. під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього ( ОСОБА_1 ), діяла всупереч своїх повноважень та у спосіб, не передбачений чинним законодавством України, а тому протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №335933 не може бути визнанйй належним та допустимими доказом в розумінні статті 251 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, вважає, що підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статтею 130 КУпАП - немає, а відтак просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Дослідивши надані заперечння, письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно з ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 335933 від 20.06.2022 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з якою адміністративним правопорушенням вважається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того, щоб наступила відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має значення, як довго керувала транспортним засобом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не має значення і те, де і в якому місці особа керувала транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, привела в рух транспортний засіб .

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ААБ № 335933 від 20.06.2022 року, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушена мова. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності запису на бодікамеру 476976 та 476519.

Відтвореною та дослідженою судом відеозйомкою з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 20.06.2022 року, що міститься на СD носії, вбачається спілкування співробітників патрульної поліції з ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій зазначив, що не керував транспортним засобом. Втім, незважаючи на зауваження ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, співробітники поліції наполягали на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відносно останнього співробітниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п.2.5 ПДР України).

Водночас, судом встановлено та підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) № 476048 та № 476582, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що містять фіксацію обставин від 20.06.2022 року, працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 співробітниками поліції не зафіксовано.

Суд, дослідивши заперечення ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, керуючись завданнями ст. 1 КУпАП, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , не вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 2 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1, п.3 ч.1 ст.18, ч.3 ст.18 ЗУ «Пронаціональну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положеньКонституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поважати і не порушувати прав і свобод людини; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення тощо.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушенняПравил дорожнього рухуУкраїни тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції, зокрема щодо пред`явлення документів.

Судом було встановлено, що належних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівники поліції суду не надали, а отже подальші вимоги щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння слід вважати неправомірними (така правова позиція викладена у рішенні ВС від 15.03.2019 у справі №686/11314/17).

Суд зазначає, що наявність лише одного протоколу, складеного співробітниками поліції та відеозаписів, які не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 для встановлення судом в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не достатньо, а інших доказів, на підтвердження провини ОСОБА_1 , суду надано не було.

З огляду на вищевикладене, наведені факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Ю. О. Калмикова