Справа № 462/356/22 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/725/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Манукян Марти Андріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Манукян Марти Андріївни на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 09.01.2022 року о 02.50 год. на вул. Городоцькій, 300 у м.Львові керував автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Манукян М.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року та скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Вказує, що приймаючи оскаржувану постанову судом першої інстанції не взято до уваги доводи захисника щодо порушення працівниками поліції процедури огляду на перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке вбачається з аналізу відеозапису з бодікамери працівників поліції. Наголошує, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, і його друг переконував працівників поліції про те, що саме він перебував за кермом. Доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом працівниками поліції не долучено до матеріалів справи. Звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що при розмові по телефону працівник поліції вказував що складе протокол на ОСОБА_1 так як останній не може йому заплатити відповідну суму коштів в якості винагороди.

Наголошує, що посилання суду першої інстанції на те, що особа, на яку вказав ОСОБА_1 як на ту, що керувала транспортним засобом замість нього, невпевнено вказує, що саме він керував авто не відповідає відеоматеріалам. Зокрема, на відеозаписі друг ОСОБА_1 наполягає на тому, щоб його оглянули, оскільки саме він перебував за кермом авто і саме він здійснював керування, вказані обставини він декілька разів підтвердив, в тому числі і в присутності свідків.

Звертає у вагу, що рішенням Франківського районного суду м. Львова по справі № 465/688/22 від 07.06.20222 постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. та притягнення до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП (яка вказувала на причину зупинки працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 ) скасовано з огляду на відсутність доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Акцентує, що факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля не може бути доказом того, що останній керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому захисник вражає, що відсутня одна із обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме ознака керування.

Вказує, що працівник поліції пропонував пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння лише за допомогою приладу Драгер, натомість ними не було запропоновано проїхати в медичний заклад після отримання відмови ОСОБА_1 щодо проходження огляду за допомогою приладу Драгер.

Зазначає, що пояснення свідків, які долучені до справи э стандартними і не написаними власноручно свідками, свідками не написано власноручно, що ними пояснення прочитані і написані з їх слів вірно, а тому такі не можуть братись до уваги як належні та допустимі докази.

Акцентує, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП складено без участі ОСОБА_1 , так само як і постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку апеляційного оскарження захисник покликається на те, що 08.06.2022 о 23 год. 34 хв. направлено на електронну адресу Залізничного районного суду м. Львова апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року, дану скаргу було підписано за допомогою електронного цифрового підпису адвокатом Манукян М.А. в інтересах ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника - адвоката Манукян М.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , з огляду на поважні причини пропуску такого, а подану у справі апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 233795 від 09.01.2022 (а.с. 1); відеозаписом події (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.01.2022 (а.с. 5).

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 233795 від 09.01.2022 вбачається, що ОСОБА_1 09.01.2022 року о 02.50 год. на вул. Городоцькій, 300 у м. Львові керував автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, факт відмови ОСОБА_1 зафіксований свідками у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 233795 від 09.01.2022 та в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.01.2022, які підтвердили факт відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, які містять фіксацію обставин події, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився.

Згідно матеріалів справи місцевий суд надав належну оцінив версії ОСОБА_1 та його захисника про те, що транспортним засобом керував не ОСОБА_1 , а його присутній на місці події друг, та обґрунтованого не взяв до уваги такі твердження.

Зокрема, судом вірно враховано, що з наявного у справі відеозапису не вбачається, що присутня з ОСОБА_1 на місці події особа ствердно вказувала про те, що саме вона керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_1 . Жодних показань цієї особи, наданих під час складання щодо ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Також суд обґрунтовано врахував, що під час розгляду справи місцевим судом ні ОСОБА_1 , ні його захисник клопотання про допит у судовому засіданні даної особи не заявляли та не долучали до матеріалів справи жодних письмових пояснень цієї особи.

Не заявлялось таке клопотання і при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Ознайомившись із змістом долученого до матеріалів справи рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/688/22 від 07.06.2022 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 850 грн. та притягнення до відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, на яке покликається апелянт, апеляційний суд вважає, що прийняте у справі № 465/688/22 рішення не спростовує висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом обставин.

Апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а також доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено без участі останнього спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 233795 від 09.01.2022 (а.с. 1); відеозаписом події (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.01.2022 (а.с. 5).

На переконання колегії суддів, докази, яким місцевий суд обґрунтував свої висновки і якими у повній мірі стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 233795 від 09.01.2022 щодо ОСОБА_1 складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства, є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували викладені у постанові судді висновки при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були у повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження у справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Манукян Марті Андріївні строк апеляційного оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Манукян Марти Андріївни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк