Номер провадження 3/754/1610/22
Справа №754/3910/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2022 року о 10:54 год. в м. Києві ОСОБА_1 знаходився у громадському місці за адресою АДРЕСА_1 , у приміщенні гуртожитку нецензурно лаявся, образливо чіплявся до громадян, чим порушував громадський порядок і порядок громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст.173 КУпАП.

18 травня 2022 року об 11:20 год. в м. Києві ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме не пред`явив документ та не припинив чинити правопорушення, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 07.06.2022, 20.06.2022, 30.06.2022 та 12.07.2022 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Постановами Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2022 та 30.06.2022 до ОСОБА_1 застосовано привід для забезпечення його явки у відповідні судові засідання.

Привід відносно ОСОБА_1 не виконано. Деснянським УП ГУ НП у м. Києві повернуто постанову Деснянського районного суду м. Києва від 20.06.2022 без виконання у зв`язку з неможливістю встановити місце перебування ОСОБА_1 , а також направлено письмові пояснення ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , згідно з якими в кімнаті 49 протягом місяця ніхто не проживає, ОСОБА_1 виїхав після звільнення з роботи, можливо в Харківську область.

Слід зазначити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наразі вжито всі необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим причини неявки правопорушника до суду визнані неповажними.

Таким чином, відповідно до вимог статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З роз`яснення, що міститься у витягу з Постанови Голови Верховного Суду України від 10 липня 1998 року «Щодо злісної непокори законним вимогам чи розпорядженням працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків» випливає, що за змістом ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 217795 від 18.05.2022 та ВАБ № 217796 від 18.05.2022, заявою ОСОБА_3 від 18.05.2022 та протоколом про адміністративне затримання серії А3 №131403 від 18.05.2022.

Аналіз наведених доказів в сукупності вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, а саме вчинення дрібного хуліганства, що порушило громадський порядок і спокій громадян, та злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, тому суд вважає доведеною вину останнього у їх вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчинених ним правопорушень, їх кількість, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин, з урахуванням принципу законності, справедливості та індивідуалізації, на порушника відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП суд приходить до висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 185 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 175, 183 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (170 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК