ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5174/22
провадження № 3/753/2887/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшисправу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянrи України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 28.05.2022 року о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ображала та лізла битися до свого брата ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надсилання СМС-повідомлення за номером телефону НОМЕР_1 .

При цьому, ОСОБА_1 двічі направляла до суду аналогічні за змістом заяви про неможливість участі у судовому засіданні в зв`язку з тим, що вона являється внутрішньо-переміщеною особою. При цьому, у вказаних заявах ОСОБА_1 своє місцезнаходження суду не повідомляла, поважність причин неявки в судове засідання не обґрунтовувала, а вказаний у заяві телефон приймає СМС повідомлення, проте не приймає дзвінки, що позбавило суд можливості проведення судового засідання дистанційно.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Так, статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який в подальшому було продовжено до 24 серпня 2022 року.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 122 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 1 КУпАП (згідно якої завданнями цього кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством), положення ст. 38 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 28.05.2022 року відносно нього та його матері відбулося домашнє насильство з боку ОСОБА_1 , що виражалося у пошкодженні їх майна, нецензурній лайці, штовханнях, образах. Щодо його матері ОСОБА_3 такі дії носять систематичний характер і ОСОБА_1 вже неодноразово була агресором, що вчиняє домашнє насильство. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки без цього вона і далі буде продовжувати вчиняти домашнє насильство.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 28.05.2022 року відносно неї та його сина відбулося домашнє насильство, яке було вчинене ОСОБА_1 , що полягало у нецензурній лайці, погрозах та образах, а також у пошкодженні їх майна. ОСОБА_1 вчинила перешкоду у користуванні кімнатами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Домашнє насильство з боку ОСОБА_1 відбувається систематично, раніше ОСОБА_3 неодноразово викликала поліцію, але ОСОБА_1 продовжує вчиняти домашнє насильство.

Також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додали, що наразі ОСОБА_1 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проте вона знаходиься у Києві та інколи приїздить до квартири за речами.

Вислухавши пояснення потерпілого та свідка, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наданими суду матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 454765 від 28.05.2022 року, заявою ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу на користь держави.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1,173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя