Справа № 751/1595/22 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/231/22
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гармаш М.Ю. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката Гармаш М.Ю., в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Суд першої інстанції встановив, що 22 травня 2022 року о 23 год. 05 хв. в м. Чернігові по вул. Пирогова, 17, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом SsangYong Kyron, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі ЧОПНЛ, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №397 від 22.05.2022. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гармаш М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із постановою суду, апелянт стверджує про поверхневий розгляд справи судом, без здійснення повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, рішення якого ґрунтується на недопустимих доказах, що є підставою для його скасування.

Звертає увагу апеляційного суду на той факт, що ОСОБА_1 в засіданні суду першої інстанції не визнала свою вину та показала, що не здійснювала керування транспортним засобом, а лише очікувала знайомого в середині автомобіля, якого поліцейські в цей день направили на огляд. А вже після повернення поліцейських із огляду, було запропоновано і ОСОБА_1 пройти огляд із застосуванням приладу «Драгер», на що вона погодилась, проте пристрій на місці не спрацював і поліцейські відвезли її до медичного закладу, де без проведення лабораторних досліджень лікар-нарколог встановив діагноз сп`яніння.

Так, адвокат наполягає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, оскільки відсутні докази здійснення нею керування транспортним засобом (факт керування на відео відсутній, при цьому автомобіль стоїть припаркований).

Апелянт стверджує про недотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлялась від застосування «Драгеру» на місці, а тому направлення її на огляд до лікаря-нарколога свідчить про порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 №1452/735.

Крім того, автор скарги звертає увагу суду на недійсності результатів медичного огляду, оскільки такий огляд був здійснений без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.

Зазначає про недопустимість відео доказів, які зібрані з порушенням, оскільки не всі обставини події були зафіксовані, а відео реєстратор примусово вимикався працівниками поліції.

Просить визнати рапорт поліцейського недопустимим доказом, оскільки, на переконання апелянта, дії працівників поліції є упередженими у даному питанні.

А відтак, переконаний захисник, всі ці обставини у своїй сукупності залишені без належної уваги суду, що стало наслідком прийняття помилкової постанови, яка і підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена в передбаченому законом порядку. На адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, в яких вона підтримала вимоги поданої захисником скарги та надала свої пояснення щодо перебігу подій 22.05.2022.

Адвокат Гармаш М.Ю. підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав, що матеріали провадження не містять доказів про те, що ОСОБА_1 була водієм транспортного засобу, а отже вона не є суб`єктом інкримінованого правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в самій скарзі, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 228222 від 22.05.2022 року (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) рапортом інспектора поліції С.П. Колода (а.с.7); відеозаписом долученим до протоколу, що міститься на електронному носії інформації (а.с.6).

Вищевказані зібрані по справі докази беззаперечно свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою перевірки доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, а лише сиділа в авто, апеляційним судом був досліджений відеозапис долучений патрульною поліцією. На вказаному відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 в спілкуванні з працівником поліції повідомляє про те, що проїхала незначну відстань, а в лікарні сама ж повідомляє, що вживала алкогольні напої. Більше того, це доказ узгоджується з інформацією з рапорту, відповідно до якого автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення комендантської години. За таких підстав, вказані докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що автомобілем ОСОБА_1 не керувала, а отже не може вважатись водієм в розумінні ст.130 КУпАП. При цьому апеляційний суд зауважує, що відстань, яку водій проїхав за кермом автомобіля жодним чином не, спростовує факту керування.

При цьому апеляційний суд не знаходить підстав для визнання рапорту поліцейського недопустимим доказом, оскільки жодних підставних порушень, які тягнуть визнання доказу недопустимим апелянтом вказано не було, а твердження про упередженість працівників поліції є лише припущенням та не свідчить про автоматичну недопустимість цього доказу.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на упередженість працівників поліції, та ставили б під сумнів наявність підстав для складання протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено й стороною захисту таких суду не надано.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються відеозаписом з відеокамери працівника поліції.

Так, із відеозапису встановлено, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Разом із тим, цей прилад не спрацював і за згодою особи, її було доставлено до медичного закладу, що в даному випадку не розглядається апеляційним судом як порушення проведення огляду.

При цьому апеляційний суд підкреслює, що твердження апеляційної скарги щодо не проведення лабораторних досліджень при проведенні огляду водія у закладі охорони здоров`я не співвідносить її з вимогами Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОН України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, відповідно до якої, проведення лабораторних досліджень є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказам, оскільки не всі обставини події були зафіксовані, є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано подію правопорушення та всю процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння й ці відомості стверджуються висновком щодо результатів медичного огляду, який наявний у справі та актом огляду, який долучив до матеріалів сам апелянт, а відтак будь-яких порушень порядку проведення огляду та відеофіксації правопорушення апеляційним судом не встановлено.

В свою чергу апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що мали місце 22 травня 2022 року та ставляться у провину ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні нею вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Гармаш М.Ю., в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко