ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/781/22

13 липня 2022 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В. розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

18.05.2022 року до Костопільського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №755649 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно зазначеного протоколу 06.05.2022 року близько 15 год. 20 хв. встановлено, що громадянин ОСОБА_1 за місцем проживання неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно трьох неповнолітніх дітей, оскільки на протязі тривалого часу між ОСОБА_1 та його дружиною громадянкою ОСОБА_2 виникають словесні сварки та конфлікти, свідками яких стають неповнолітні діти, що може нанести загрозу їхньому психологічному здоров`ю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, а його діти забезпечені всім необхідним.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Остапенко В.С. заявив клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99) від 27 жовтня 2004 року, суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаємопорозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ним школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.05.2022 року вбачається, що останній виховує дітей разом з дружиною та вони забезпечені всім необхідним для проживання та розвитку.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.05.2022 року, ОСОБА_3 від 05.05.2022 року, ОСОБА_4 від 05.05.2022 року, ОСОБА_5 від 05.05.2022 року вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають сімейні конфлікти, однак це не є невиконанням батьківських обов`язків.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №755649 від 06.05.2022 року не зазначено в чому полягає невиконання батьківських обов`язків в розумінні ст.184 КУпАП.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, то і відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищесказане суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП не доведена і провадження по справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник