Єдиний унікальний номер: 378/205/22
Провадження № 3/378/98/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розгля-нувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507178 від 15 травня 2022 року ОСОБА_1 15 травня 2022 року, близько 21 години 50 хвилин, по вул. Сім`ї Клименків в с. Іванівка, керував автомобілем ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності захисника Головатюка В.В. вину свою не визнав, пояснивши, що 15 травня 2022 року, близько 22 год., на пропозицію працівників поліції він пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, з результатом якого він не знайомився, оскільки дуже спішив. В подальшому, щодо нього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та інші документи, які він не читаючи підписав. Вину не визнає тому, що не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Пояснення від 15.05.2022, відібрані у нього у день складання вищезазначеного протоколу, підписав також не читаючи, оскільки спішив.

Захисник ОСОБА_1 Головатюк В.В. просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що огляд ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля працівниками поліції проведено за відсутності свідків. Відеозапис долучений до матеріалів не можна вважати належним доказом, оскільки дане відео не містить: номеру боді-камери, дати та часу запису. Незрозумілим взагалі є той факт, на який пристрій здійснювався запис, а в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додаються» відсутні будь-які записи. У даному протоколі в графі «роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП» відмітки/підпису про те, що ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, відсутні. Відсутність роз`яснення прав та обов`язків підтверджується також і відеозаписом. Крім того, в квитанції Alcotester Drager №6810 відсутній підпис особи яка здійснювала огляд на стан сп`яніння, яка є абсолютно незрозумілою, та в якій неможливо прочитати такі головні обставини як день та час огляду, температура повітря, номер тесту та найголовніше дату останньої повірки приладу, а тому сумніви в його змісті є підставою для визнання його недопустимим та недостовірним доказом. Крім того, акт огляду наявний в матеріалах справи не містить дати огляду, а також складений без участі свідків. Що стосується наявного в протоколі, акті та поясненнях підпису ОСОБА_1 , то варто відмітити, що знову ж таки через свою необізнаність та не роз`яснення йому прав, обов`язків та наслідків, підписи поставлені за вимогою працівників поліції в тих місцях де цього вони вимагали.

В судовому засіданні інспектор поліції СРПП ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Заєць О. В. пояснив, що 15.05.2022 у с. Іванівка ним був зупинений автомобіль, у якого не працювала одна лампа фари в режимі ближнього світла. Проте, відносно водія за дане правопорушення ним відповідна постанова не була винесена. При спілкуванні з водієм, ним у ОСОБА_1 були виявлено явні ознаки сп`яніння, а тому він запропонував останньому пройти освідування на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Після встановлення стану сп`яніння, ним був складений відносно останнього відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки була пізня пора доби, тому він не міг залучити свідків, впевнитися, що всі складені ним документи є читабельними, зазначити у протоколі про адміністративне правопорушенні, які зібрані ним докази додані до даного протоколу та зазначити у них (документах) наявні всі необхідні відомості. Також повідомив, що помилково у суті адміністративного правопорушення виклав, що ОСОБА_1 «перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння», оскільки останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Дослідивши матеріали справи заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Головатюка О. А., пояснення інспектора Зайця О. А., суддя приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9.«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п. п. 6, 7 розділу 1 вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266.

Згідно з п. п. 1-6, 10 розділу 2 цієї Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026

Згідно з п. п. 4, 5 розділу 2 цієї Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до розділу 3 вказаної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 507178 від 15 травня 2022 року ОСОБА_1 15 травня 2022 року, близько 21 години 50 хвилин, по вул. Сім`ї Клименків в с. Іванівка, керував автомобілем ЗАЗ 110557, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, чим порушив п. 2.9 „а Правил дорожнього руху України.

З долученого до матеріалів справи письмового результату тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алкотест Драгер №6810, не можливо встановити дата, час та місце проведеного тестування (а.с. 2), а тому відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 вважається недійсним.

З урахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний достатнім та допустимим доказом наявності у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні під час перегляду відеозапису на оптичному диску, долученому до матеріалів справи встановлено, що під час проведення огляду на стан сп`яніння відеофіксація працівниками поліції здійснювалася не на портативний відеореєстратор, а на невідомий пристрій. Крім того, з даного відео не можливо встановити результат огляду на стан сп`яніння та чи відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду у відповідному медичному закладі, а протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, відеозйомка велася небезперервно до її завершення, а лише зафіксовано сам огляд особи на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки наявний відеозапис події здійснений з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, тому є не належним та не допустимим доказом у справі.

Також всупереч ч. 2 ст. 266 КУпАП освідування на місці події працівником поліції проводився без залучення двох свідків.

Інших доказів, які б підтверджували дані протоколу про адміністративні правопорушення про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Згідно з наявним у справі відеозаписом працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки відповідно до ст.ст. 256, 268 КУпАП, однак зазначив про це в протоколі, що є фактичним порушенням права водія.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вважаю, що порушення прав водія та не роз`яснення йому його процесуальних прав виключає підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що суд бере до уваги лише ті докази, які здобуті в порядку, що не суперечить Закону.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст.130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Крім того, на запит судді від 20.06.2022 ВП № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області не надано сертифікат відповідності приладу газоаналізатора Aicotester DRAGER №6810 та не повідомили причини його ненадання.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище порушення, допущені уповноваженими особами поліції при оформленні матеріалів справи, та те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення відносно останнього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285,287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Н. Скороход