Справа № 308/7503/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.05.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді:
І. штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить шістдесят п`ять тисяч п`ятсот вісім гривень тридцять копійок;
ІІ. конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил зовнішній стилус торгівельної марки «Apple» моделі «Pencil (2nd generation)» 13 шт.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.
В оскарженій постанові судді від 11.09.2020 йдеться про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України, що полягає у порушенні митних правил за таких обставин.
12.07.2020, о 05 год. 57 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» по каналу «червоний коридор» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав пасажирський автобус «Mercedes-Benz 315CDI», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , в якому пасажиром слідував ОСОБА_2 .
Формою проходження митного контролю ОСОБА_4 обрав канал червоний коридор.
Громадянину України ОСОБА_2 запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність в мікроавтобусі власного багажу з особистими речами загальною кількістю три місця.
Під час усного опитування ОСОБА_2 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації та заперечив наявність у нього будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
Відповідно ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.
Під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_2 окрім сумок з особистими речами громадянина, у салоні вказаного вище мікроавтобуса виявлено рюкзак, в якому знаходилися не вказані у митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари іноземного виробництва, а саме: зовнішні стилуси торгівельної марки «Apple» модель «Pencil (2nd generation)», у кількості 13 одиниць, в упаковці виробника, запечатані блістерною упаковкою.
Доступ до виявленого зазначеного вище товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття бокових дверей мікроавтобуса.
Згідно мережі «Інтернет» вартість незаявленого товару перевищує 500 євро.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковано місцевим судом за ст.472 МК України недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщуваний ним через митний кордон України товар, який в даній кількості підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України.
12.04.2021 ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану вище винесену щодо нього постанову судді від 11.09.2020, яка містить також клопотання про поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувана ним у даній справі постанова судді місцевого загального суду від 11.09.2020 проголошена цієї ж доби, коли він, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не був присутнім у суді, копія оскаржуваної постанови судді щодо нього від 11.09.2020 йому не надійшла і про неї апелянт дізнався лише 08.04.2021.
Заслухавши доводи представника Закарпатської митниці Селеша О.Я. з приводу даного клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що клопотання ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів даної справи вбачається, що постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області щодо ОСОБА_2 винесена 11.09.2020 (а.с. 36-38).
Цього дня особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не був присутнім у місцевому суді під час розгляду даної справи, яка не містить жодного доказу про вручення стороні захисту оскаржуваної ОСОБА_2 вказаної вище постанови судді місцевого суду від 11.09.2020.
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою у даній справі 12.04.2021, тобто на четвертий день після отримання ним інформації про існування оскаржуваної ним постанови судді 08.04.2021, що слідує з його доводів, які жодним доказом не спростовуються.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати винесену стосовно нього вказану вище постанову судді від 11.09.2020 та винести нову, якою закрити провадження у даній справі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржена постанова судді щодо нього від 11.09.2020 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв?язку з тим, що місцевий суд допустив неповноту проведеного судового розгляду, винесеною з порушенням права на справедливий судовий захист, принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу, недостатньою аргументованістю рішення, ухвалення його на припущеннях, а також допущення неправильності застосування норм матеріального права, що полягало в наступному.
З роз?яснень, що містяться у п. 14,19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 вбачається, що у постановах в адміністративних справах про порушення митних правил суддя повинен зазначати, які саме правила порушені винною особою, які товари, транспортні засоби були безпосереднім об`єктом правопорушення, їхню вартість. Якщо особу визнано винною у вчиненні правопорушення, але зазначені товари чи транспортні засоби відсутні, суддя вправі вирішити у постанові питання про стягнення їхньої вартості. До зазначеного слід одразу додати, що у оскаржуваній постанові не вказано, які саме норми та правила були порушені апелянтом при проходженні митного кордону України.
Згідно ст.390 МК України справа про порушення митних правил розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Про час і місце її розгляду суд (суддя) повідомляє зазначену особу, а також відповідний митний орган. За відсутності названої особи справа може бути розглянута лише у випадках, передбачених ч.4 ст.390 МК.
Визнано правильною практику тих судів, які при розгляді справи, в якій бере участь особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, та допитуються викликані до суду свідки, забезпечують ведення протоколу судового засідання.
Апелянт жодної повістки про виклик в судове засідання у даній справі не отримував, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином не був, відповідно у суду не було достатніх підстав вважати, що апелянт належним чином повідомлений та розглянути справу у відсутності ОСОБА_2 .
У протоколі про адміністративне правопорушення порушення митних містяться неточності щодо події правопорушення, а саме дати. Як вбачається із самого протоколу відносно ОСОБА_2 , подія мала місце 12.17.2020, о 5 год. 57 хв.
Відтак, в розумінні процесуального законодавства, такий протокол не відповідає закону.
Стаття 472 МК України встановлює відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов?язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Рюкзак із вказаними предметами виявлений не у ОСОБА_2 , чи його речах, а в окремому рюкзаку в салоні мікроавтобуса, в якому їхав ОСОБА_2 .
Виявлені товари знаходилися у салоні автомобіля, до них був вільний доступ після відкриття дверей.
В силу ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При вирішенні даної справи суд не врахував того, що апелянт є особою молодого віку, не працюючим (хоча дана інформація міститься в матеріалах справи), що до адміністративної відповідальності притягується вперше, інші суттєві обставини, які впливають на кваліфікацію та призначення покарання.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник адвокат ЗАРЕМБА Олександр Олександрович на апеляційний розгляд даної справи не з?явилися, будучи неодноразово повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи, клопотання захисника Заремби О.О. про відкладення розгляду даної справи 06.08.2021 про відкладення розгляду справи задоволено апеляційним судом (а.с. 49,50,51,52,53,54,55), що не перешкоджає апеляційному розгляду справи без їхньої участі.
Заслухавши доводи представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., який заперечив повністю проти вказаної вище апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , просив залишити без змін оскаржене у даній справі судове рішення щодо ОСОБА_2 від 11.09.2020, провівши судові дебати та вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Даним доказам суддею Ужгородського міськрайонного суду надано правильну оцінку і враховано при винесенні оскарженої постанови, якою на ОСОБА_2 обґрунтовано накладено адміністративне стягнення, передбачене ст.472 МК України.
Посилання апелянта на істотне порушення місцевим загальним судом під час розгляду даної справи щодо ОСОБА_2 вимог процесуального закону КУпАП, що стосується відсутності під час цього особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повністю спростовується: 1) письмовим клопотанням ОСОБА_2 про розгляд місцевим загальним судом даної справи без його участі у зв?язку із введеним карантином через спалах у світі коронавірусної хвороби та запровадженням особливого режиму роботи судів; 2) доказом вжиття судом заходів зі сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 32-33, 34, 35).
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він визнав обставину переміщення саме ним у належній йому сумці через митний кордон України, МП «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, 12.07.2020 тринадцяти зовнішніх стилусів торгівельної марки «Apple» моделі «Pencil (2nd generation)». Ці речі він перевозив на прохання його знайомого з Чеської Республіки і йому не було відомо про те, що даний товар підлягає декларуванню. Претензій та зауважень до працівників миьтниці він не має (а.с.8).
Наведені вище усі доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 жодним доказом не підтверджені і не можуть спростувати висновки місцевого суду про доведення вини ОСОБА_2 за ст.472 МК України, щодо правильної кваліфікації вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, спростовуються повністю належними, достатніми та допустимими доказами у справі.
Частинами 4,5 ст.266 МК України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
З урахуванням цих обставин, керуючись ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження винесеної щодо нього постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є статочною й оскарженню не підлягає.

Суддя