Справа № 746/528/21
№ провадження 3/746/83/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарі Жмаці Каленіченко І. А., Близнюк О. І.,

з участю захисника Бойчук В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лебединці Срібнянського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №043325 від 22.11.2021 року вбачається, що 22 листопада 2021 року, о 16 год. 23 хв. ОСОБА_1 в смт. Срібне по вул. Калиновій керував автомобілем RENAULT LAGUNA, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в закладі МОЗ та за допомогою газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" ОСОБА_1 ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків. Порушення за ст. 130 КУпАП вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Здійснювалася відеофіксація проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на службову камеру ДМТ №001901.

За приписами ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КУпАП встановлено вимоги щодо адміністративного протоколу. Норми зазначеної статті передбачають перелік даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі для того, щоб він мав відповідну юридичну силу і щоб його неможливо було заперечувати. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів вбачається, що він складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Так, диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дії останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі відносно ОСОБА_1 , що надійшов на розгляд до суду, зазначена суть адміністративного правопорушення, що охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, у протоколі, що надійшов на розгляд до суду, об`єктивна сторона правопорушення в діях ОСОБА_1 (ч. 2 ст. 130 КУпАП), не відповідає кваліфікації дій останнього (ч. 1 ст. 130 КУпАП). Суд звертає увагу, що при зазначенні кваліфікації дій у протоколі допущені виправлення, які ніким не застережені.

В той же час, у другому екземплярі протоколу про адміністративне правопорушення, який був вручений ОСОБА_1 та наданий ним для дослідження в судовому засіданні, кваліфікація дій зазначена за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення на місці складення йому не вручали. Другий екземпляр протоколу отримав поштою через місяць від дати його складення.

За наведених обставин вбачається, що оригінал протоколу не відповідає копії, оскільки внесено виправлення щодо кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_2 зазначив, що працює поліцейським ГРПП ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складав він. В присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Після перевірки по базі даних щодо вчинення правопорушень ОСОБА_1 , він з`ясував, що ОСОБА_1 протягом року вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому ним у протоколі було вказано кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Будь-яких виправлень у протокол про адміністративне правопорушення щодо кваліфікації дій він не вносив. Заперечив, що вносив виправлення у протокол, що направлений до суду.

В ході судового розгляду встановлено, що 08.12.2021 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що постановою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22.12.2022 року у справі № 731/525/21 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у межах тих обставин, які зазначені у протоколі, суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались та не відповідають протоколу, в тому числі здійснювати перекваліфікацію дій правопорушника.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення, висунутого проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, зважаючи на вказані вище порушення, суд, з метою дотримання права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, об`єктивного і справедливого розгляду справи, повертає справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП для належного оформлення.

Керуючись ст. 256 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП повернути до ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області для належного оформлення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя