КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи: 369/9069/21 Постанова винесена суддею Перекупкою Г.А.
Номер апеляційного провадження: 33/824/6/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Худик М.П., при секретарі судового засідання Мудренку А.М., за участю:

захисника Кожем`яченка В.В.

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 26 червня 2021 року о 21 год. хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 21 км, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом Ford Mondeo, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Проба позитивна - 2,24 проміле, тест № 322.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року скасувати, а справу закрити.

Згідно доводів апеляційної скарги, поліцейським та місцевим судом не було враховано, що ОСОБА_2 висловив свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння, що як зазначає ОСОБА_2 , прямо вбачається з акту огляду де вказано «не згоден»,

Також апелянт посилається на ту обставину, що поліцейськими не було запропоновано та не забезпечено проходження подальшого огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, у зв`язку з чим, на думку ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення складено передчасно та безпідставно.

Не погоджується апелянт і з посиланням в постанові судді на наявність в матеріалах справи складеного направлення на огляд до закладу охорони здоров`я як на факт, що свідчить про те, що поліцейськими було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що направлення на огляд не містить даних про те, що він був обізнаний про факт його складання та наголошує на тому, що пропозиції проїхати до закладу охорони здоров`я не було.

На переконання апелянта, поліцейські, в разі незгоди особи з результати огляду, мали не лише виписати направлення, а й забезпечити проведення огляду водія. Як зазначає ОСОБА_2 , поліцейський виписавши направлення на огляд фактично підтвердив наявність підстав для направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, а саме незгоду з показниками приладу «Драгер», проте свій обов`язок запропонувати та забезпечити реальне проходження огляду в закладі охорони здоров`я, на переконання апелянта, не виконав.

Що стосується посилання в постанові судді про те, що ОСОБА_2 самостійно не поїхав до закладу охорони здоров`я, то останній вважає, що доставка його на огляд було обов`язком поліцейського без виконання якого показники приладу «Драгер», на думку апелянта, не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу суду і на ту обставину, що надані докази суперечать між собою, а саме, результати огляду вказані в акті огляду, в протоколі, чеку приладу «Драгер» та в пояснення відрізняються, крім того у відповідній графі направлення на огляд до закладу охорони здоров`я взагалі не вказані показники приладу «Драгер».

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне складений з порушенням процедури, оскільки йому не було роз`яснено його права, а поліцейські фактично змусили під тиском підписати протокол.

ОСОБА_2 про час, день та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого в суд апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, з огляду і на те, що його інтереси в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Кожем`яченком В.В.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , адвоката Кожем`яченка В.В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Даних вимог закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суд першої інстанції не дотримався, оскільки не повно з'ясував обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у ній доказам, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 7 розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, ОСОБА_2 був не згоден з результатами огляду, проведеного поліцейським, що засвідчено в чеку приладу Drager, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, а також в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. (а.с. 2).

За таких обставин огляд ОСОБА_2 мав бути проведений в закладі охорони здоров`я, проте матеріали справи не містять доказів відмови ОСОБА_2 від проведення такого огляду. Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення складено за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов'язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у присутності двох свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків є нерозбірливими, а результати огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, зокрема показники приладу Dragerу вказаних поясненнях, відрізняються від даних, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим останні неодноразово викликалися до суду апеляційної інстанції.

Однак, у зазначені в повістках про виклик до суду час, день та місце розгляду провадження свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`являлись, про причини своєї неявки суд не повідомляли.

Свідок ОСОБА_3 направив до суду письмові пояснення, відповідно до яких він був зупинений співробітниками поліції, які просили його бути присутнім під час освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 три чи чотири рази вдихнув в трубку приладу наданого поліцейськими, та перші рази прилад показав показник, який поліцейським не сподобався і це повторювалось кілька разів, а після останнього задуву прилад показав показники, які поліцейським сподобались, а коли ці показники побачив ОСОБА_2 , то був не згоден з ним та зазначав, що є повністю тверезий, проте поліцейські почали оформляти документи. Крім того, свідок ОСОБА_3 вказує, що зовні ОСОБА_2 не виглядав таким, що перебуває у стані сп`яніння. (а.с. 54)

Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься оптичний диск, який було долучено до адміністративного матеріалу та направлено на розгляд до суду першої інстанції, проте вказаний диск не містить відеозапису з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовані події, яка мали місце 26 червня 2021 року о 21 год. 23 хв. за участю ОСОБА_2 (а.с. 8).

На запит Київського апеляційного суду від Управління патрульної поліції у Київській області надійшов лист, відповідно до якого, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, у зв`язку з чим, неможливо надати запитуваний відеозапис. (а.с. 47).

Таким чином, відомості стосовно фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути достатнім доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані інші докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року відносно ОСОБА_2 скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.П. Худик