Справа 573/640/22
Номер провадження 3/573/243/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20 липня 2022 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко К.І.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника Пашкова С.І.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі матеріали, які надійшли з ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2022 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ААБ №240237, з якого вбачається, що 29 червня 2022 року о 18:33 год. у м. Білопіллі по вул. О. Олеся, 52 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП «Білопільська міська лікарня» на газоаналізатор «Алконт 01 су-U» відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав повністю, відносно обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № №240237 від 29 червня 2022 року, заперечував, зазначив, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, у лікарні освідування пройшов.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ААБ №240237, ОСОБА_1 інкримінується порушення 2.5 ПДР України, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735(далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 29 червня 2022 року у другій половині дня до поліції надійшло повідомлення від військовослужбовців, що вони зупинили водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Він з напарником прибули на місце виклику, де побачили, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Не пам`ятає чи пропонував ОСОБА_1 на місці пройти огляд на стан сп`яніння, але пам`ятає, що повіз його у лікарню. На пропозицію чергового лікаря ОСОБА_3 . ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на Алконті, сказав, що хоче здати кров. Кров у нього у той вечір взяли. Через декілька днів лікар склав висновок, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. За відмову від проходження огляду склав протокол, бо ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на Алконті.

Свідок ОСОБА_3 , який проводив освідування ОСОБА_1 у лікарні, суду пояснив, що працює лікарем-дермавенерологом КНП "Білопільська міська лікарня". 29 червня 2022 року перебував на чергуванні, коли близько 18 год. поліцейські доставили ОСОБА_1 з метою проведення освідування на стан сп`яніння. Він запропонував йому пройти огляд на Алконті, на що ОСОБА_1 відмовився і сказав, що хоче здати кров на дослідження, бо не довіряє приладу. ОСОБА_3 викликав лаборанта, вона взяла у ОСОБА_1 кров. Через декілька днів йому надали результати аналізу крові останнього, де була виявлена наявність алкоголю більше 2 промілей. ОСОБА_3 склав висновок про перебуванння ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Проходити медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, він лише не захотів пройти огляд на приладі Алконт.

У ході дослідження матеріалів справи та відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, судом було встановлено, що 29 червня 2022 року працівниками поліції був здійснений виїзд за повідомленням військовослужбовців про зупинння ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками поліції, близько 17:30 год., останні висловили застереження про перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти відповідний огляд у медичному закладі, на що останній погодився. Близько 18:15 год. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан такого сп`яніння в закладі охорони здоров`яза допомогою газоаналізатора «Алконт 01 су-U» і висловив бажання здати кров. О18:26 год. ОСОБА_1 було надано на дослідження кров на вміст алкоголю.

Протокол про адміністративне правопорушення від 29 червня 2022 року серії ААБ №240237 за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння працівниками поліції складено о 18:33 год. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП «Білопільська міська лікарня» на газоаналізатор «Алконт 01 су-U» відмовився.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами такого огляду. Працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу взагалі не пропонували провести огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відразу ними було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Окрім того, у лікарні ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння пройшов, здавши кров на дослідження (а. с. 2, 12).

Отже, поліцейськими було допущено порушення порядку проведення огляду, встановленого Інструкцією.

За таких обставин, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а вже потім, за результатами відмови, запропонували пройти такий огляду закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складанні протоколу обов`язок роз`яснення прав особі, яка притягається до відповідальності, покладається на особу, яка складає протокол.

Отже, водій транспортного засобу за наявності у поліцейських підозр щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння або у разі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, має право пройти огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я, а на працівників поліції покладається обов`язок роз`яснити водію це право та запропонувати пройти такий огляд.

Всупереч вимогам закону поліцейськими не було запропоновано та роз`яснено ОСОБА_1 право пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а потім, у разі відмови,- у закладі охорони здоров`я.

Окрім того, протокол щодо ОСОБА_1 був складений за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. У той же час, як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду №33 від 07 липня 2022 року, ОСОБА_1 за направленням поліцейського Листопада В.В. пройшов огляд на стан спяніння у лікарні 29 червня 2022 року, за результатами якого виявлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 20).

Отже, по-перше, огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не запропоновано його проведення із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; по-друге, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, такий огляд пройшов у медичному закладі за направленням саме поліцейського, за результатами якого виявлено, що 29 червня 2022 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане є порушенням п. 2.9, а не п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що ставиться у вину ОСОБА_1 .

Конституційний Суд України в своєму рішення від 22 грудня 2010 року в справі №23-рп/2010 вказав на те, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, у тому числі, і закріплених в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішення в справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачено: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з ч. 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності доказів вини ОСОБА_4 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, суд дійшов висновку про відсутнійсть у діях останнього порушень вимог п. 2.5 ПДР України і як наслідок, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суд сам не вправі змінювати правову кваліфікацію дій правопорушника.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 20 липня 2022 року.

Суддя