справа № 179/653/22
провадження № 3/179/381/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2022 року смт. Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , студента 4 курсу Придніпровського державного металургійного коледжу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

10 липня 2022 року о 19 годин 20 хвилин в с. Нововасилівка по вул. Центральна, 3 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «FORTE» FT 200-23, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився через газоаналізатор «DRAGER» 6810 в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,88‰, тест № 545. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху, за що встановлена відповідальністю за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, 10 липня 2022 року о 19 годин 20 хвилин в с. Нововасилівка по вул. Центральна, 3 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «FORTE» FT 200-23, державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, за що встановлена відповідальність за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2022 року об`єднані в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 свою провину визнав в повному обсязі та щиро каявся у скоєному.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 мати ОСОБА_2 , у судовому засіданні пояснила, що раніше її син до адміністративної відповідальності не притягувався, просила призначити покарання на розсуд суду.

Вислухав пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її законного представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Зі змісту п. 2.9 а) Правил дорожнього руху вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.1а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Цією ж постановою Пленуму визначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Диспозицією ч.2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №033502 та серії ААБ №033513 від 10.07.2022 року; тестом на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Drager 6810» № 545 з результатом огляду 0,88‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 10.07.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 згодний з результатом огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.07.2022 року; рапортом працівника поліції; розпискою ОСОБА_2 про отримання мотоцикла «FORTE» FT 200-23», відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості неповнолітнього ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-2, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього можливо застосувати захід впливу у вигляді попередження.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Крім того, враховуючи, що на виконання вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а до ОСОБА_1 застосовано захід впливу у вигляді попередження, що не є адміністративним стягненням, то судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 24-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю. Кравченко