ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/22527/21

Провадження № 33/4820/41/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

За постановою суду, 13 вересня 2021 року, о 04 год. 01 хв. ОСОБА_1 керував по вул. Грушевського, 29, в м. Хмельницькому, автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить результат приладу «Драгер» - тест від 13.09.2021 року № 220 з результатом 0,86% проміле, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що оскаржувану постанову ним отримано не було, про її існування стало відомо з ЄРДР лише 27 жовтня 2021 року, після її оприлюднення, а відтак строк ним пропущено з поважних та незалежних від нього причин. Вказує, що суд першої інстанції порушив його права, оскільки розгляд справи було проведено за його відсутності, всупереч вимогам ст.ст. 245, 268, 277-2, 278, 280 КУпАП. На його вимогу працівником поліції не було надано сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на місці зупинки транспортного засобу був проведений працівниками поліції без залучення свідків. За результатами вимірювання показник приладу показав більше 0,2 % проміле, однак він з цим не погодився та висловив вимогу про необхідність проведення огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції цього не зробили. Відтак, уважає, що огляд було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. Судом першої інстанції належним чином не досліджено всіх обставини справи та не надано оцінки доказам, в порушення вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Оскільки матеріали справи не містять даних про направлення копії постанови ОСОБА_1 , про її існування від дізнався лише 27.10.2021 року, тобто по закінченню строку на апеляційне оскарження, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей строк ОСОБА_1 слід поновити.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 301897 від 13.09.2021 року, з якого слідує, що 13 вересня 2021 року о 04 год. 01 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Грушевського 29, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проведено на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Такими діями він порушив п. 2.9 "а" ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Drager-Alcotest 7510 ARLM 0272» № 507 від 13/09.2021 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 0,86% проміле алкоголю (а.с. 3).

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервонінні обличчя, не чітка вимова за допомогою приладу Drager-Alcotest 7510 ARLM 0272, результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0,86 % проміле, з яким останній, погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі (а.с. 4).

В ході розгляду справи апеляційним судом було досліджено відеозапис події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції через порушення правил дорожнього руху, а саме при перестроюванні з правої в ліву смугу руху ним не було увімкнено показник повороту. Розмовляючи із ОСОБА_1 поліцейський вказує, що від нього відчутно запах алкоголю, пропонує пройти відповідний огляд. З початку ОСОБА_1 відмовляється, поліцейський роз`яснює йому наслідки такої відмови, після чого той погоджується. ОСОБА_1 поліцейський демонструє герметично запакований муштук, вказує що є свідоцтво на даний прилад про реєстрацію та його повірку, робить контрольну перевірку, прилад показує відсутність алкоголю, потім проходить огляд ОСОБА_1 , результат огляду 0,86 % проміле. З результатом був не згідний, але в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння проїхати відмовляється. Протокол складається у його присутності і йому оголошено.

Даний відеозапис спростовує твердження апелянта про ненадання йому сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку.Відповідно до розділу ІІ п.5 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року, обов`язок працівника поліції надати сертифікат відповідності на технічний прилад, за допомогою якого пропонується водію пройти огляд на стан сп`яніння та свідоцтва про повірку, виникає лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Однак із змісту відеозапису такої вимоги від водія ОСОБА_1 не надходило.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В матеріалах справи відсутні, апелянтом не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на це апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що на відеозаписі відсутні свідки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки , оскільки, як вже зазначалось вище, диспозицією ст. 266 КУпАП визначено, що свідки залучаються лише у випадку неможливості фіксації технічними засобами проходження огляду у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був належним чином та завчасно повідомлений про розгляд справи, звернувся з клопотанням про її відкладення. У цей день справу було відкладено, та належним чином повідомлено ОСОБА_1 про наступну дату та час судового засідання. Проте, він до суду не з`явився, клопотання про відкладення не подавав, що є зловживанням процесуальними правами та способом затягування розгляду справи, що могло призвести до необґрунтованого порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, та його захиснику, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та захисник подали до суду апеляційної інстанції клопотання про проведення судового засіданні за їх відсутності.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша