Провадження №3-в/748/19/22
Єдиний унікальний № 748/626/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Вадюхіної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити сплату штрафу, накладеного на нього по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, терміном на шість місяців, у зв`язку із фінансовими труднощами.

Дослідивши матеріали справи № 748/626/22 (провадження № 3/748/447/22), суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 12 даного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини 2 статті 12 Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Разом з тим, питання відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу врегульовано частиною другою статті 301 КУпАП, відповідно до якої відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 ніде не працює та не має постійного доходу, має матір похилого віку, яка має хронічне захворювання і часто перебуває на стаціонарному лікуванні, а отже всю суму він не має можливості одразу сплатити, в зв`язку з чим просить розстрочити йому сплату штрафу, тобто фактично просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн на строк шість місяців в зв`язку із фінансовими труднощами ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 301, 304, 307 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року про накладенняадміністративного стягнення у виді штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2022 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн на строк шість місяців, тобто до 22 січня 2023 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти Чернігівський районний суд Чернігівської області про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення до суду відповідного документу (квитанції).

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Олещенко