КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 371/410/2022 Постанова винесена суддею Каневським В.О.
Провадження № 33/824/2277/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Біленчука С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. І ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 27 травня 2022 року близько 13 год 20 хв в м. Миронівка Обухівського району Київської області, по вул. Соборності керував транспортним засобом Ford C-Max д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager» та у закладі охорони здоров`я водій відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , стверджуючи, що постанова Миронівського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року прийнята з порушенням норм процесуального права та матеріального закону, без з`ясування фактичних обставин справи та належної оцінки доказів, просить її стасувати та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За позицією ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не вчиняв і в справі відсутні докази його вини у вчиненні такого правопорушення. Зокрема, звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням законодавства (суть правопорушення сформульована незрозуміло, оскільки не зазначено від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння), та який порядок огляду, не вказано про здійснення відеозапису, відсутні відомості про технічний пристрій та носій), при цьому до протоколу, виходячи з його змісту, відеозапис не долучався; письмові пояснення свідків не можуть прийматися до уваги, оскільки свідки не допитувалися в суді, а на місці події він їх не бачив.

Крім того, як зазначає апелянт, працівники поліції: невірно встановили дані про його особу та в порушення вимог ч. 4 ст. 256, ч. 1 ст. 268 КУпАП не роз`яснили йому права, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою; пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alсotest 3610», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а матеріали справи не містять сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, якою мав би проводитись огляд; не видали йому направлення на проходження медичного огляду; в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП не відсторонили його від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 також посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом, а він таку обставину заперечує. Зазначає, що автомобіль перебував на узбіччі дороги у забороненому для стоянки місці, двигун був вимкнений та в автомобілі працювала аварійна світлова сигналізація, а він ( ОСОБА_1 ) лагодив замок запалення, в той час як в машині перебував його син, який і керував транспортним засобом до даного місця зупинки. Отже працівники поліції взагалі безпідставно звернулися до нього з пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Біленчука С.М. на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Такий огляд проводиться не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженому Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального закону.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та змісту судового рішення вбачається, що суддя місцевого суду під час розгляду цієї справи, з огляду на неприбуття в судове засідання ОСОБА_1 , який належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду та не повідомив про причини неявки, дослідив письмові докази та відеозапис, та надавши усім доказам, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, відповідну оцінку, дійшов правильного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже обґрунтовано піддав його адміністративному стягненню.

Невиконання водієм ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПРІ8 №183035 від 27.05.2022 року, який складений уповноваженою на це особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначені виявлені у нього поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння, та дії водія щодо ухилення від огляду, є посилання на порушення вимог п. 2.5 ПДР та норму закону, яка передбачає за це адміністративну відповідальність.

Крім того, протокол складався за участі двох залучених поліцейськими свідків, від ознайомлення з протоколом та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено у протоколі відповідний запис, отже відсутні підстави вважати, що поліцейськими були порушені процесуальні права ОСОБА_1 (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 6-7);

- відеозаписом, де відображені події, які передували складанню поліцейськими щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Такі докази є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою та спростовують позицію в суді ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, та обставина, що суддя місцевого суду безпосередньо не допитав під час розгляду справи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не може свідчити про неповноту судового розгляду, оскільки письмові пояснення свідків в розумінні ст. 251 КУпАП є самостійними доказами, водночас відеозапис, долучений до протоколу, дає можливість з достатньою повнотою перевірити дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП і підзаконних нормативних актів та дійти висновку про відсутність порушень під час провадження в справі.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а тому вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння є незаконними, спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, із якого слідує, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не оспорював факт керування транспортним засобом, а на вимогу працівника поліції, за наявності до того достатніх підстав, пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, тобто не виконав вимог ст. 2.5 ПДР України.

На даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Недоречними є посилання ОСОБА_1 на порушення процедури огляду, виходячи з того, що вказаний у протоколі технічний прилад «Drager Alсotest 3610», який до того ж взагалі не використовувався, не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України та в справі відсутній сертифікат його відповідності, оскільки в даному випадку ОСОБА_1 відмовився від тих видів огляду, які передбачені ст. 266 КУпАП, та притягнутий до відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними також є посилання ОСОБА_1 , як на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося та йому не вручалося, оскільки вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я, підстав для складання направлення у працівників поліції не було. Крім того, вказане направлення не є документом, який вручається водієві, зважаючи на обов`язок поліцейських у разі, якщо особа погоджується пройти огляд у закладі охорони здоров`я, доставити її до цього закладу.

При цьому слід погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що фактично ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений не був. Разом із тим, незастосування працівниками поліції вказаного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 266 КУпАП, не спростовує висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що судове рішення постановлено суддею місцевого суду з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, висновки судді в постанові від 25 липня 2022 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на оцінці всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.ст. 33, 38 КУпАП, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 25 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко