ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/278/22 Справа № 697/571/22 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Льон О. М. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 , на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2022 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 07.04.2022 о 20 год. 50 хв. в на а/д Р19 502 км+100м, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився за допомогою алкотесту "Драгер", результат 0,84 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання суду першої інстанції не з`явився, у попередньому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 07.04.2022 їхав із зони бойових дій, ввечері зупинився у м. Каневі, Черкаської області, щоб переночувати, в автотомобілі випив алкоголь, щоб зняти стрес, його розбудили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився і склали протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Канівського міськрайонного суду від 17.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні мене.

2. Постанову Канівського міськрайонного суду від 17.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні мене скасувати і провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Вказану постанову він отримав 27.06.2022 року в рекомендованому поштовому відправленні та вважає що це є поважною причиною пропущений строку на апеляційне оскарження, оскільки про зміст постанови до 27.06.2022 року він не знав.

Особи вказаних свідків під час судового засіданні не допитувались, однак з невідомих підстав був допитаний працівник поліції, який складав протокол у відношенні ОСОБА_1 і який не може бути свідком подій правопорушення, оскільки є упередженим.

З відеозапису доданого до матеріалів справи вбачається, здійснення даного запису на мобільний телефон поліцейським без зазначення дати, часу та ідентифікуючих ознак технічного пристрою та доказів його обліку в підрозділі поліції. Сам зміст відеозапису розпочинається в приміщенні відділення поліції та закінчується там же.

Також в матеріалах справи наявний чек роздруківка драгеру та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з яких вбачається проведення огляду в строк більший ніж дві години з моменту зупинки.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 17.06.2022 року, оскільки про існування вказаної постанови йому стало відомо лише 27.06.2022 року, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 07.04.2022 о 20 год. 50 хв. в на а/д Р19 502 км+100м, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився за допомогою алкотесту "Драгер", результат 0,84 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №1576312 від 07.04.2022 року, де зазначено, що ОСОБА_1 07.04.2022 о 20 год. 50 хв. в на а/д Р19 502 км+100м, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився за допомогою алкотесту "Драгер", результат 0,84 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.(а.с.1);

- даними роздруківки з приладу «Драгер» алкотест на гр. ОСОБА_1 від 07.04.2022 року, де результат показав 0,84% проміле.(а.с.2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо гр. ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, та за допомогою приладу «Драгер» пройшов освідування, результат показав 0,84 % проміле.(а.с.3)

- даними відеодиску відносно гр.. ОСОБА_1 від 07.04.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.4);

- даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 07.04.2022 року, де зазначено, що 07.04.2022 року він перебував на чергуванні в територіальній обороні в м. Канів, було зупинено транспортний засіб Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , за кермом перебував гр. ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Вказаний водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та результат показав 0,84% проміле.(а.с.5)

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №1576312 від 07.04.2022 року, де зазначено, даними роздруківки з приладу «Драгер» алкотест на гр. ОСОБА_1 від 07.04.2022 року, де результат показав 0,84% проміле, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо гр. ОСОБА_1 , даними відеодиску відносно гр.. ОСОБА_1 від 07.04.2022 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, даними пояснень свідка ОСОБА_2 від 07.04.2022 року.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є необґрунтованим, оскільки з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 07.04.2022 року, вбачається, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений черговим територіальної оборони м. Канів, та під час спілкування з ним у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу «Драгер» з результатом 0,84% проміле.

Крім того, на відео (а.с.5) ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітку мову, та визнав, що вживав алкогольні напої, а саме пиво.

Доводи апелянта про недопустимість як доказу відеозапису, який знімався на мобільний телефон працівника поліції, є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео надане працівниками поліції є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованим.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 17.06.2022 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 17.06.2022 року.

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.06.2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок