Справа № 301/3739/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
05.05.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., за участі: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката ЗЕЙКАН Ганни Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника Зейкан Г.І. на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.02.2022.
Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.02.2022 ОСОБА_1 визнаний винним з накладенням на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає сімнадцять тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.
Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, за таких обставин.
28.11.2021, о 21 год. 35 хв., в м. Іршава, по вул. І.Франка Закарпатської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводив лікар Іршавської лікарні.
В апеляційній скарзі на постанову судді Іршавського районного суду щодо ОСОБА_1 від 14.02.2022 захисник Зейкан Г.І. просить апеляційний суд її скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.
Оскаржена постанова судді щодо ОСОБА_1 від 14.02.2022, на думку захисника Зейкан Г.І., є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято з неповним з?ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням права на справедливий суд.
ОСОБА_1 вказує на той факт, що у нього були відсутні ознаки сп?яніння, що свідчить про відсутність підстав ініціювати відповідному поліцейському процедуру огляду на стан сп?яніння та тягне за собою недійсність такої процедури.
Дії працівників поліції щодо ОСОБА_1 були неправомірними, що підтверджується і при дослідженні відео з нагрудної камери поліцейського.
Крім того, при дослідженні вказаних відеоматеріалів прослідковуються багаторазові порушення відповідної Інструкції, що місцевим судом не було досліджено та не взято до уваги.
Також захисник Зейкан Г.І. посилається в апеляційній скарзі на порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий суд та захист при розгляді вказаної справи, оскільки були наявними причини для відкладення розгляду даної справи місцевим судом, ці причини були вагомими, що підтверджується доводами захисника, викладеними у відповідних заявах до місцевого суду.
Зокрема, повістка про розгляд даної справи надана захиснику в день її розгляду, що підтверджується розпискою.
Захисником подано клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв?язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні через перебування в іншому судовому процесі. Однак вказана заява судом не була взята до уваги, що призвело до порушення права на захист в судовому засіданні.
Крім того, про жодне затягування розгляду справи не може йти й мова, оскільки вказані відкладення ніяк не могли вплинути на строки розгляду даної справи.
Жодного факту, який би підтверджував наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп?яніння працівниками поліції вказано не було.
Відсутні і дані про те, з яких підстав вказана особа проходила огляд на стан наркотичного сп?яніння, оскільки моменту зупинки транспортного засобу та факту існування у ОСОБА_1 ознак сп?яніння на відео з нагрудної камери не зафіксовано.
Вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував також вимоги ст.ст. 7,245,252 КУПАП щодо всебічного, повного і об?єктивного з?ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом.
З оскарженої захисником постанови судді вбачається, що висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, зокрема, відеозаписом, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.11.2021.
Вказані особи зазначаються як свідки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак з відеозапису видно, що жодних свідків при складанні протоколу не було, а інформація про них в протоколі вже містилася.
Сторона захисту вважає, що зазначені докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджують у повному обсязі наявність всіх елементів складу зазначеного вище адміністративного правопорушення, а саме об?єктивної його сторони, обставини його вчинення.
Всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви згідно ст.62 Конституції України мають трактуватися на користь особи, відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вина особи, яка притягується до відповідальності має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», слід виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З відеозапису, зробленого на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що запис починається з моменту збирання ОСОБА_1 біологічних матеріалів (сечі) для проходження тесту-смужки на вміст наркотичних речовин в приміщенні відповідної Іршавської лікарні.
Згідно з п.п. 7-8,15 розділу III вказаної Інструкції проведення лабораторних
досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні викликати стан сп?яніння. За результатами огляду на стан сп?яніння та
лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту
медичного огляду. Згідно п.13 відповідного Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров?я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Згідно з висновком лікаря КНП «Іршавська міська лікарня» ОСОБА_5 № l70/78 від 28.11.2021 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп?яніння.
Захисник вважає, що даний висновок зроблено з рядом суттєвих помилок і не у відповідності до Інструкції.
З відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 надано одну ємність для збирання біологічного матеріалу сечі для проходження тесту-смужки на вміст наркотичних речовин. Проте, відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої зберігається протягом 90 днів.
Згідно з п.7 розділу III Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?зкове, однак ОСОБА_1 пройшов тестування тільки за допомогою тесту-смужки, що не є лабораторним дослідженням.
В матеріалах справи відсутні дані, які вказують на те, що в закладі охорони здоров?я висновок медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння складений за результатами лабораторних досліджень з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджених сертифікатом відповідності.
Відповідно до п.22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Всі вищевказані докази дають підстави вважати висновок лікаря КНП «Іршавська міська лікарня» ОСОБА_6 № 170/78 від 28.11.2021 недійсним.
Місцевим судом, на думку захисника, при розгляді даної справи не було належним чином досліджено наявні у ній докази, зокрема відео з відповідної нагрудної камери (поліцейського), не звернуто увагу на ряд чисельних порушень Інструкції та законодавства як зі сторони поліцейських, так і зі сторони лікаря, що призвело в свою чергу до прийняття помилкового рішення.
ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, хворіє на онкологічне захворювання та перебуває на обліку у лікаря онколога, періодично приймає різного роду лікування, яке могло вплинути на неточність при проведенні тестування.
Оскільки ОСОБА_1 жодних наркотичних засобів не приймав, був переконаний в тому, що проходження вказаного дослідження покаже негативний результат, однак при виявленні хибного і неточного результату огляду лікарем не було проведено лабораторного дослідження як передбачено в Інструкції, що призвело до встановлення неправильного діагнозу та до безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У своїй сукупності ці обставини свідчать про недоведеність наявності у ОСОБА_1 на час його зупинки працівниками поліції ознак наркотичного сп?яніння, а відтак і законності та обґрунтованості вимоги працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння.
Відповідно до наведених вище нормативних актів передумовою для вимоги працівників поліції до особи пройти огляд на стан будь-якого сп?яніння повинно бути встановлено ознаки такого сп?яніння та доведення їх наявності доказами у відповідності до положень ч.2 ст.251 КУпАП, а не лише припущеннями працівників поліції щодо такого стану. У разі наявності сумнівів відносно будь-яких обставин вчинення адміністративного правопорушення, не підтверджених доказами, такі сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Неповне з?ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення ним норм процесуального права зумовили неправильне її вирішення.
Заслухавши доводи захисника Зейкан Г.І., яка повністю підтримала подану нею наведену вище апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , яку просила задовольнити з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника ЗЕЙКАН Ганни Іванівни не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції, при обставинах, наведених у оскарженій у даній справі постанові, повно й об`єктивно дослідив усі матеріали даної справи про адміністративне правопорушення та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належними, допустимими й достатніми наявними у даній справі доказами.
Також суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст. 245,252 КУпАП, вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування фактичних обставин даної справи.
Допущення істотного порушення місцевим судом під час розгляду даної справи вимог закону, що забезпечують право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено. Суд двічі відкладав розгляд даної справи, 12 та 31.01.2022, повністю надавши стороні захисту можливість ознайомитися з матеріалами даної справи та підготуватися до участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника у розгляді даної справи (а.с. 11,12,13,16,17,18,19,20,21,22,23).
З цих підстав суд обґрунтовано відмовив у задоволенні третього клопотання захисника про відкладення в черговий раз розгляду даної справи (а.с. 13,20,24).
Наведені вище обставини, на які в своїй апеляційній скарзі посилається захисник Зейкан Г.І. не свідчать про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 245,252 КУпАП належним чином дослідив докази у даній справі, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд повністю погоджується зі встановленими судом першої інстанції обставинами, наведеними вище, яким він дав правильну оцінку.
Ні суб?єктом складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі, ні лікарем КНП «Іршавська міська лікарня» ОСОБА_6 під час провадження даної справи не порушено жодних вимог та порядку проведення огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на стан наркотичного сп?яніння, що передбачені Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, яким дано правильну оцінку судом першої інстанції: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.11.2021 серії ААБ № 236313; висновком лікара КНП «Іршавська міська лікарня» ОСОБА_6 від 28.11.2021, яким встановлено обставини перебування у стані наркотичного сп?яніння під час керування за наведених вище обставин автомобілем водія ОСОБА_1 , відеозаписом подій, що відбувалися 28.11.2021, біля 23 год. 10 хв. в м. Іршава, по вул. Комарова, під час проходження огляду на стан сп?яніння у КНП «Іршавська міська лікарня» ОСОБА_1 (а.с. 1,3,8).
Вказані докази зібрано у передбачений законом порядок, є законні та обґрунтовані, яким суд надав правильну оцінку.
З цих підстав апеляційний суд визнає безпідставною апеляційну скаргу захисника Зейкан Г.І., у зв?язку з чим оскаржене нею рішення суду щодо ОСОБА_1 у даній справі від 14.02.2022 законним та обґрунтованим.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника ЗЕЙКАН Ганни Іванівни залишити без задоволення, а постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.02.2022 щодо ОСОБА_2 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя