Справа 333/144/22
Провадження 3/333/564/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №676650 від 18.12.2021 року, 17.12.2021 року, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 вчинила відносно сестри свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що виразилися у виразах нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 08.02.2022 року, 17.02.2022 року, 09.03.2022 року та 16.03.2022 року ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку.

До суду надійшло клопотання захисника Мельнікової А.А. щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи порушення, які були допущені працівниками поліції під час складання адміністративного протоколу, а саме:

- протокол винесено виключно лише на підставі заяви сестри ОСОБА_3 ОСОБА_2 ;

- протокол був складений стосовно ОСОБА_1 без з`ясування фактичних обставин, опитування свідків, вивчення побутових умов та психологічної обстановки у сім`ї;

- під час складання протоколу ОСОБА_1 було відмовлено у можливості викликати та скористатися послугами захисника, чим грубо порушено останньої на захист.

Крім того, фактично ОСОБА_2 має майнові претензії до чоловіка ОСОБА_1 , так як останні є співвласниками квартири, в якій живуть і заявниця намагається будь-яким способом виселити ОСОБА_3 із вказаного житла.

Також, захисник вказала, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнає у повному обсязі.

Крім того, до суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_2 , в якій остання просила суд розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 без її участі. У вказаній заяві потерпіла зазначає, що ОСОБА_1 це дружина її брата. На даний час вони примирилися, ОСОБА_1 здійснює дії по налагодженню стосунків, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_1 вона не має. Суспільної шкоди від дій останньої не було, тому фактично підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відсутні. Враховуючи викладене, просить суд провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити.

У судовому засіданні були досліджені матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

- рапорт чергового ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області №4 щодо звернення ОСОБА_2 до поліції із заявою про образи з боку її брата ОСОБА_3 та дружини останнього (ображають та чинять тиск);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події, згідно якого ОСОБА_2 просить органи поліції прийняти заходи відносно дружини її брата - ОСОБА_1 , яка вчинила домашнє насильство психологічного характеру;

- протокол опитування ОСОБА_1 , яка пояснила, що 17.12.2021 року саме ОСОБА_2 розпочала словесний конфлікт на побутовому ґрунті;

- протокол опитування ОСОБА_2 , яка зазначила, що ОСОБА_1 17.12.2021 року кричала на неї нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою;

- копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 18.12.2021 року відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання відносно ОСОБА_2 скоїла домашнє насильство психологічного характеру;

- форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- рапорт помічника дільничного інспектора щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП України.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку до протоколу про адміністративне правопорушення додана лише заява та пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що ОСОБА_1 висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою та з погрозами фізичної розправи. З пояснень ОСОБА_1 не вбачається, що остання вчинила домашнє насильство (лише відбувся словесний конфлікт, ініціатором якого стала саме ОСОБА_2 ).

У протоколі серії ВАБ №676650 від 18.12.2021 року вказано, що ОСОБА_1 вчинила відносно сестри свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство у сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що виразилися у виразах нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 . Водночас, працівники поліції у протоколі не вказали чи завдали або могли завдати ці дії шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковим під час викладення суті адміністративного правопорушення. Із письмової заяви ОСОБА_2 взагалі вбачається, що фактично ОСОБА_1 не завдавала останній будь-яку шкоду і потерпіла не має взагалі ніяких претензій.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважаю, що порушення, допущене працівником поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має важливе значення в контексті реалізації права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (громадські роботи на строк до сорока або адміністративний арешт до семи діб), вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Отже, враховуючи встановлені під час судового розгляду вказані факти та викладені вище обставини, суддя вважає, що у справі відсутні належні, достовірні та достатні докази, а також «поза розумним сумнівом», оцінивши які, можливо було б дійти до висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 , тому є усі підстави стверджувати, що матеріалами справи не доведено, що в діях останньої є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин провадження і цій справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 173-2, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод