Справа №198/142/22
Провадження №3/0198/102/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.07.2022 року суддя Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області в смт. Юр"ївка Дніпропетровської області адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровської області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Бражківка, Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого у цивільному шлюбі, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого, як переміщена особа без реєстрації: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності на протязі року не притягався, якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

15 травня 2022 року о 16:40 годині, по вул.Центральна с.Новогригорівка Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ваз-21033», реєстраційний номер знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 15.05.2022 року, близько 16 год.40хв., знаходився в с.Новогригорівка Павлоградського району Дніпропетровської області, біля продуктового магазину, куди приїхав придбати продукти харчування на автомобілі марки «Ваз-21033», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 .. Коли під"їхав до магазину, йому, на телефон, зателефонували його сусіди за місцем реєстрації у Ізюмському районі Харківської області, і повідомили, що будинок, в якому він мешкав зі своєю сім"єю, повністю зруйновано, ворожою ракетою. Від такої новин, він не знав, як далі бути і що робити та де тепер буде жити він та його родина. Ця звістка його дуже вразила і він був тяжкому емоційному стані, стояв і не знав, що далі робити. В цей час, до нього підійшов зовсім незнайомий йому чоловік, запитав, що трапилося, чому він такий розгублений, а потім запропонував йому вжити алкоголь. ОСОБА_1 , погодився. Невідомий йому чоловік поставив алкогольні напої на переднє пасажирське сидіння автомобіля, на якому приїхав ОСОБА_1 .. Вони стояли біля автомобіля та вживали алкоголь. Через деякий час, він - ОСОБА_1 , зрозумів, що перебуває в стані алкогольного сп"яніння і не може сідати за кермо автомобіля. Адже знає, що не має права сідати за кермо в стані алкогольного с"яніння, тому вирішив зателефонувати брату своєї цивільної дружини - ОСОБА_3 , щоб той приїхав і забрав його авто додому. Сів до автомобіля і чекав на свого свояка. В цей час, до нього підійшли військові, щось у нього запитували. А потім, викликали наряд поліції. Коли приїхали поліцейскі, то він - ОСОБА_1 , сидів за кермом свого автомобіля і чекав на свояка. При цому, автомобіль був не заведеним і не рухався. Також пояснив, що дійсно працівники поліції пропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`янінняна місці або в медичному закладі, але він відмовився, так як не заперечував той факт, що вживав алкогольні напої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначив, що дійсно, того дня, 15.05.2022 року, йому подзвонив його свояк - чоловік його сестри - ОСОБА_1 і попрохав приїхати до нього, щоб забрати його та автомобіль, так як він вживав алкогольні напої і не може сам сідати за кермо. Він вирушив до нього, про те, так як пішов дощ, він не зміг доїхати до свояка. Адже дорога, по якій він їхав, грунтова і під час дощу, по ній проїхати не можливо. А так як він немісцевий, а переміщена особа, тому іншої дороги, він не знав. Тому, разом із сусідом, який їхав з ним, щоб переганяти автомобіль, повернулися додому. А на другий день, поїхав із своєю сестрою, цивільною дружиною ОСОБА_1 і заборав його додому. На що свояк повідомив, що його автомобіль забрали військові.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , дала аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_3 . Також додала, що вона проживає з ОСОБА_1 , у цивільному шлюбі. Останній є людиною відповідальною та законослух"яною і жодного разу, не притягався до будь-якого виду відповідальності. Працював, до війни, водієм. Він ніколи не сідав за кермо автомобіля у стані алкогольного сп"яніння. Він багато років керує автомобілем. Має досить похилого віку мітір, якій 86 років., яку за фізичним станом здоров"я, постійно возить до лікарні та лікарів. Крім того, він хоча і не є батьком її дітей, про те, досить відповідально до них ставиться і постійно їх возить у автомобілі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вираження яких полягає в данному випадку у дослідженні їх на належність і допустимість, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення , згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Належність означає, що доказами можуть бути визнані відомості про такі факти, що які необхідно встановити для правильного вирішення справи. За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. В свою чергу, допустимість означає, що як докази можуть бути використані тільки ті відомості, які були отримані з додержанням вимог адміністративно- процесуального законодавства. Ці вимогим зводяться до такого: докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами й органами; докази мають бути отримані в порядку, передбаченому законом, тобто тими способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі одержання відомостей мають бути виконані приписи закону, що визначають порядок здійснення конкретних дій; докази мають бути зафіксовані належним чином, відповідно до вимог законодавства .

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа почав рух за кермом транспортного засобу.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тому юридично значимими обставинами є: 1) чи керував ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння; 2) чи відмовився він на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді адміністративного правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адмінстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінстративній відповаідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адмінстративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення- час і місці, суду не надано. Допитані судом свідки, кожен окремо пояснили, що дійсно ОСОБА_1 , на час приїзду працівників поліції перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що також не заперечував правопорушник, але автомобілем не керував.

Крім того, інспектором не був зафіксований сам факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В свою чергу, суддею було досліджено Акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відносно даного, суддя зазначає, що його складено з порушенням вимог Розділу 10 п.4 Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі". Оскільки дані положення містять вказівку про те, що огляд на стан алкогольного сп"яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Проте, при дослідженні даного Акту, суддею вбачається, що в графі: огляд проведений у зв"язку з виявленими ознаками алкогольного сп"яніння, про те які саме, не вказано і відсутні відомості яким саме спеціальним технічним засобом, назва і номер, було запропоновано ОСОБА_1 , проходити тест на стан алкогольного сп"яніння.

Крім того, суддя зазначає, що в Протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 250983 (а.с.№2) та Акті огляду на стан алкогольгого сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутня дата його складання, а в графі свідки - адреси свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказані різні (а.с.№5). Так ОСОБА_5 вказані адреси: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (а.с.2,5). А ОСОБА_6 АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 . (а.с.№2,5). Дані особи, викликалися у судове засідання в якості свідків, за вказаними у матеріалах справи адресами, за клопотанням ОСОБА_1 .. Однак, до суду не з"явилися. Суддею була прийнята відмова ОСОБА_1 від їх повторного виклику до суду для допиту, так як не можливо з"ясувати їх дійсне місце проживання чи перебування, у зв"язку з різними адресами, які вказані поліцейським у доданих до справи, матеріалах.

Також суддя зазначає, що до матеріалів додано і фото особи, яка зовні схожа на ОСОБА_1 , що сидіть у якомусь транспортному засобі, без зазначення повноважною особою ознак ідентифікації. Однак, про проведення фотозйомки у Протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які відомості про її проведення (а.с.№2).

Напідставі вищевказаного, суддя визнає даний доказ недопустимим.

Подібна правова позиція викладена в постанові ВС/КАС від 15.12.2018 по справі № 524/5536/17. Тобто, доказ не є допустимим. Тоді як, частиною 1 ст.256 КУпАП зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються і інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 в момент приїзду поліцейських, які приїхали за викликом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.№3,4), з приводу того, що бачили автомобіль жовтого кольору, в якому сидів чоловік і коли вони до нього підійшли, то в нього були ознаки алкогольного сп"яніння, не доводить саме факту керування ним до цього автомобілем в такому стані.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обов`язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те особах державних органів, якими пред`явлене відповідне обвинувачення.

В Протоколі про адміністративне правопорушення від 15.05.2022 року серія БД №250983 зазначено, що у ОСОБА_1 тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 . Матеріали справи, на день розгляду даного адміністративного матеріалу, не містять відомостей у вигляді довідки про вилучення посвідчення водія на ім"я ОСОБА_1 .

Отже, суддя приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі час та місці дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А відтак, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 247, 252, 280, 284-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Водійське посвідчення серія НОМЕР_2 , видане 22.02.2007 року РЕВ МВ №7 ДАІ м. Ізюм в Харківській області - повернути ОСОБА_1 після набрання законної сили данної Постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя Наталя ЖМУД