ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2152/22

Провадження № 33/4820/183/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Цугель А.О., Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Герасимчук С.С., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Мілашевського М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Герасимчук С.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн.20коп. судового збору.

За постановою суду, 18.01.2022 року о 14год.20хв. в м.Хмельницькому, по вул.Старокостянтинівське шосе, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку №5, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , який, під керуванням ОСОБА_2 , рухався по головній дорозі зліва від нього та скоїв зіткнення з даним транспортним засобом. При дорожньо - транспортній пригоді вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та його захисник Герасимчук С.С. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважають постанову суду першої інстанції незаконною і необгрунтованою через невстановлення причинно-наслідкового зв`язку осіб в ДТП, оскільки висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи, і не підтверджуються доказами.

Так судом першої інстанції, на думку апелянтів, не надано оцінки діям водія ОСОБА_2 , яким було порушено правила обгону.

Крім того, судом було безпідставно відхилено виклик та допит свідків, які були безпосередніми очевидцями події, 18 січня 2022 року, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Протокол про адміністративне правопорушення, на думку апелянтів, не може бути доказом вини, оскільки складений працівником поліції без встановлення всіх обставин ДТП.

Апелянти вважають, що відеозаписом та схемою ДТП зафіксовано дії водіїв транспортних засобів, за участі яких відбулося ДТП, але дана не вірна оцінка саме діям водія «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Вказують, що ОСОБА_1 , при виїзді із двору будинку №5, по вул. Старокостянтинівське шосе, на головну дорогу, впевнився в безпеці руху, здійснивши зупинку перед знаком SТОР, при цьому, водій буса Ford (який і займав смугу руху) надав світловим показником фар можливість ОСОБА_1 здійснити маневр ліворуч. Вказаний транспортний засіб зупинився для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість здійснити виїзд із прилеглої території. В цей час водій автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , в порушення Правил дорожнього руху, перетнувши суцільну лінію розмітки, здійснив обгін в забороненому місці, тобто об`їхав автомобілі, які зупинилися попереду нього в заторі. ОСОБА_1 не розраховував, що водій ОСОБА_2 , керуючи власним транспортним засобом, перетнувши в забороненому місці суцільну лінію, виїде на зустрічну смугу руху, та спричинить виникнення аварійної ситуації, яка і призвела до ДТП. Враховуючи ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, вона має по одній смузі руху, в кожному напрямку, і водію «Volkswagen Tiguan» заборонено було здійснювати її перетин та здійснювати обгін, тому апелянти уважають, що саме дії водія «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП. При цьому ОСОБА_1 розраховував на те, що всі учасники дорожнього руху виконують правила дорожнього руху та своїми діями не створюють небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, на підтримку спільної апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які вважають рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що таку слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст.ст.252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд, при її розгляді, дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України, водій виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався на своєму автомобілі у встановлений день, час, місці, тобто виїжджав з двору, та водій ОСОБА_2 їхав своїм транспортним засобом по головній дорозі. Йому водій буса уступив дорогу, надавши можливість виїхати з двору, і переконавшись у тому, що справа не має автомобілів, почав здійснювати маневр виїзду з двору ліворуч, як раптово, із-за буса виїхав автомобіль Volkswagen, по вині водія якого вчинено ДТП.

Згідно з поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , він, у встановлений день, час, місці, рухався на своєму автомобілі Volkswagen, доїжджаючи до заїзду до ТУ «Комфорт центр», рухався у своїй смузі руху, ближче до суцільної лінії, справа від нього рухався в тягучці транспортний засіб бус, білого кольору. Доїжджаючи до самого виїзду, помітив транспортний засіб «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з ТЦ «Кормфорт центр» та повертав ліворуч. Щоб уникнути зіткнення, намагався виїхати лівіше, але відчув удар в праву передню частину свого транспортного засобу. Вважає, що ДТП сталося по вині водія ОСОБА_1 .

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених судом першої інстанції.

Зокрема, відомостями із:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №048120 від 18.01.2022 року з якого слідує, що 18.01.2022 року 0 14 год. 20 хв. в м.Хмельницькому ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Старокостянтинівське шосе, при виїзді з двору будинку №5, не надав переваги в русі автомобілю, повертаючи ліворуч, який рухався по головній дорозі по вул.Старокостянтинівське шосе, зліва від нього, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

-схеми місця ДТП, на якій зафіксовано розташування автомобілів після ДТП, у вказаному місці, та об`єктів, які знаходились поруч.

Вказані обставини узгоджуються із даними відеозапису з камер спостереження, який наявний у матеріалах справи, та був долучений стороною захисту, на якому зафіксовано те, що при виїзді з двору на головну дорогу водій ОСОБА_1 не переконався у безпечності цього маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом, який рухався по головній дорозі, що підтверджує обставини ДТП, зафіксовані в схемі місця ДТП, зокрема те, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху автомобіля «Volkswagen Tiguan», а тому пояснення ОСОБА_1 про порушення іншим водієм правил обгону, в даній ситуації, не впливають на висновок суду про доведення саме його вини у вчиненні цього правопорушення.

Першопричиною дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася, є не надання водієм ОСОБА_1 дороги транспортному засобу, який вочевидь мав перевагу в русі.

Такі дані відеозапису узгоджуються із даними схеми місця дорожньо транспортної пригоди та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та обгрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доводи апелянтів про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження спільної апеляційної скарги про те, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля Volkswagen ОСОБА_2 , апеляційний суд до уваги не бере, оскільки із вищенаведених доказів вбачається, що саме дії водія автомобіля «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, який керуючи автомобілем «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , та виїжджаючи з двору будинку №5, на проїзну частину, зобов`язаний був перед проїзною частиною дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по ній, а саме автомобілю Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 . Однак, останній вказаних вимог не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил дорожньо- транспортної пригоди, що і стало причиною ДТП.

Доводи сторони захисту про те, що судом не встановлено всі обставин в справі, які мають значення для встановлення істини, не враховано, що саме водій ОСОБА_2 порушив ПДР, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами.

Крім того суд першої інстанції розглядає адміністративну справу в межах інкримінованого особі обвинувачення. Відповідно, суд повинен був перевірити та встановити чи саме водій ОСОБА_1 порушив ПДР і чи його дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Таких вимог суд першої інстанції дотримався.

Посилання апелянтів на те, що місцевий суд неправомірно відмовив в допиті свідків ДТП, то такі посилання не ставлять під сумнів висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та накладеному стягненні.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини, оскільки складений працівником поліції без встановлення всіх обставин ДТП, відхиляються апеляційним судом, оскільки місцевим судом дослідженні всі обставини справи, дана належна оцінка всім доказам, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.

Доводи захисника Герасимчук С.С. в суді апеляційної інстанції про те, що автомобіль «ZAZ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , мав перевагу в русі, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам п.10.2ПДР.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , в межах санкції ст.124КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. відповідає положенням ст.ст.33-35КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просять апелянти, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2022 року у щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.