КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2154/2022 Постанова винесена суддею Петришин Н.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Завойка Д.І., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокуйбишевськ Куйбишевської області (РФ), громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого менеджером з продажу в ТОВ «Мир», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 25 червня 2022 року об 11 год. 15 хв. у с. Рожни ДК «Трудовик» Броварського району Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про наявність відеозапису огляду особи на стан сп`яніння. При цьому, обов`язковість долучення матеріалів відеозапису прямо передбачена приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Тому протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а його огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Вказує й на те, що у матеріалах справи відсутні докази зупинення транспортного засобу, яким нібито керував він, а також докази, які підтверджують підставу зупинення транспортного засобу посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, зазначає, що суд в оскаржуваній постанові відносно пояснень свідка ОСОБА_2 , викликаного у судове засідання, не зазначив про те, що свідок у судовому засіданні надав пояснення відносно того, що його син не керував транспортним засобом, а знаходився на дачі разом з ним та пішов до машини за документами та зарядним пристроєм до мобільного телефону, чим також підтвердив відсутність факту та доказів керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Завойка Д.І. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, свідками та й самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а також акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився у присутності двох свідків; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу - КНП Броварська БКЛ БРР БМР від 25.06.2022 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння через наявність таких його ознак, що зазначені у протоколі, як - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння підтверджується витребуваним на запит апеляційного суду з Броварського РУП ГУНП в Київській області відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, що був переглянутий у судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , а також поясненнями допитаного під час апеляційного розгляду інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5., з яких слідує те, що ОСОБА_1 працівниками поліції у присутності двох свідківпропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження будь-кого огляду категорично відмовився, при цьому не вказуючи причин такої відмови, у зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник не заперечували того, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він автомобілем не керував, а коли з`явилися працівники поліції та підійшли до нього, то він лише сидів на водійському сидінні припаркованого на узбіччі дороги автомобіля, так як, приїхавши напередодні до батьків на дачу, йому не вдалось припаркувати автомобіль в іншому місці, та шукав зарядний пристрій, при цьому автомобіль не був заведений, оскільки він не збирався нікуди їхати.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 та його захисника проте, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а коли до нього під`їхали працівники поліції, то він лише знаходився у припаркованому автомобілі та шукав зарядний пристрій, є безпідставними та спростовуються поясненнями допитаного під час апеляційного розгляду інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5. , відповідно до яких, під час патрулювання в дачному кооперативі у с. Рожни Броварського району було зупинено водія, який зараз перебуває у залі судового засідання, та під час спілкування у якого було виявлено ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, тому було зупинено двох свідків у присутності яких водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, але водій категорично відмовився, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, при цьому всі ці події було знято на боді-камеру, яку в кінці зміни ними було передано до відділу поліції, але чому її не було долучено до матеріалів даної справи йому не відомо, оскільки цим займається спеціальна особа. Також зазначив, що на момент зупинки водія ОСОБА_1 в його автомобіль знаходилось ще дві особи.

Також про безпідставність таких тверджень ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а коли до нього під`їхали працівники поліції, то він лише знаходився у припаркованому автомобілі та шукав зарядний пристрій,вказує і витребуваний на запит апеляційного суду з Броварського РУП ГУНП в Київській області відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, працівник поліції у присутності двох свідків та ще двох чоловіків, там присутніх, пропонує водію представитись та назвати транспортний засіб, яким він щойно керував, на що водій представляється - ОСОБА_1 та зазначає, що керував автомобілем «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 , який, як вбачається з даного відеозапису, стоїть на узбіччі дороги під кутом та саме з включеними аварійними сигналами, а не вимкнений, як на тому наголошує ОСОБА_1 . При цьому будь-яких заперечень з приводу того, що він не керував даним автомобілем, ОСОБА_1 не висловлював, а лише на пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на приладі «Драгер» та у медичному закладі, категорично відмовився у присутності двох свідків, а надалі підійшов чоловік похилого віку - батько ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з пояснень допитаного у суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 , який є батьком водія ОСОБА_1 , при ньому ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським, що він не керував транспортним засобом.

А тому такі твердження ОСОБА_1 та його захисника розцінюються як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

З огляду на наведене, не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вказані ним обставини підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_2 , але суд першої інстанції не зазначив про те, що свідок у судовому засіданні надав пояснення відносно того, що його син не керував транспортним засобом, а знаходився на дачі разом з ним та пішов до машини за документами та зарядним пристроєм до мобільного телефону, чим також підтвердив відсутність факту та доказів керування транспортним засобом, тим більше, що даний свідок є батьком ОСОБА_1 та може бути зацікавленим у результатах розгляду справи.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що він перебував у тверезому стані, коли до нього під`їхали працівники поліції, та він пояснював їм, що не керував автомобілем, а сидів у ньому та шукав зарядний пристрій, але працівники поліції поставилися до нього упереджено та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому сказали, що у разі коли він дихне у прилад і показники будуть позитивними, то автомобіль вони заберуть на штрафмайданчик, а, оскільки він напередодні у вечері вживав алкоголь, то не став ризикувати та відмовився від проходження огляду, то вони є надуманими та нічим не підтвердженими, оскільки з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції вбачається, що ніякого психологічного тиску з боку працівників поліції під час пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку здійснено не було, а ОСОБА_1 у присутності двох свідків сам добровільно категорично відмовився від проходження будь-якого огляду.

При цьому ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспектора по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, неправомірними, оскаржував їх в установленому порядку.

Також твердження ОСОБА_1 та його захисника, про те, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки транспортного засобу працівниками поліції, жодним чином не впливають на правильність постановленого рішення у межах даної справи та не доводять відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не ставить під сумнів законність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення і відсутність у ньому відомостей про наявність відеозапису огляду особи на стан сп`яніння, оскільки його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а сам протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому в межах даного акту і проводиться судовий розгляд.

За викладеним, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.