Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається доадміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Михайлова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Михайлова В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

З постанови суду слідує, що 15 квітня 2022 року о 21 год. 10 хв. в м. Рівне по вул. Будівельників, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду захисник Михайлов В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції неповно та необ`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, оскільки при складенні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські не залучали будь-який свідків, а документи, наявні в матеріалах справи, були складені працівниками поліції на свій розсуд та за відсутності ОСОБА_1 . Крім того вказує, що відеозапис, який був долучений до матеріалів справи, є пошкодженим та відео на ньому не відтворюється. Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2022 року.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова суду винесена 13 травня 2022 року.

В апеляційній скарзі зазначено, що копію постанови ОСОБА_1 не отримував, а про наявність постанови суду захисник Михайлов В.О. дізнався після ознайомлення з матеріалами справи в Рівненському міському суді 27 травня 2022 року, про що є відмітка на заяві (а.с.13).

Апеляційна скарга подана 06 червня 2022 року (відповідно до трек-номера 800).

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Михайлова В.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до нього матеріалами.

Так, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду вказав, що 15 квітня 2022 року він з дружиною повертались з лікарні до м. Костопіль. Вказав, що у їх сім`ї напередодні сталась жахлива трагедія, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер їх новонароджений син ОСОБА_2 після складних пологів, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що повідомив про вказані обставини поліцейських, які зупинили його для перевірки документів. Стверджує, що працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не залучали будь-який свідків, а документи, наявні в матеріалах справи, були складені працівниками поліції на свій розсуд та за його відсутності.

Свідок ОСОБА_3 показала, що 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 забрав її з лікарні в якій вона проходила лікування після складних пологів. Зазначила, що після зупинки їхнього транспортного засобу працівниками поліції вона не бачила свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №304831 вбачається, що до нього додається: відеодиск, акт огляду, направлення, зобов`язання, пояснення, постанова ДП18 №858017.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів у виді відеозапису, на якому було б відображено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що даний відеозапис відсутній на диску, який знаходиться в матеріалах справи, а тому, посилання суду І інстанції на відеозапис, як на доказ вини ОСОБА_1 є необґрунтованим. Тому, відмова від проходження огляду матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Для надання пояснень по суті даної справи судом апеляційної інстанції також викликались свідки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 ..

Вказані свідки були належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, шляхом надсилання поштового повідомлення на адреси зазначені у поясненнях доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, свідка ОСОБА_5 про розгляд справи було повідомлено телефонограмою за номером телефону вказаним у поясненнях доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Номер телефону зазначений у пояснення свідка ОСОБА_4 , йому не належить.

Однак, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились та не повідомили про поважні причини своєї неявки до суду, що апеляційний суд розцінює, як небажання вказаних осіб підтвердити в суді фактичні обставини даної справи.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 відмовився від огляду у встановленому законом порядку.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову апеляційного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Михайлову В.О. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Михайлова В.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович