Провадження 3/127/3990/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

11.06.2022 поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Ільніцькою О.К. складено протокол про адміністративне правопорушення серії серії ДПР18 № 337115. З даного протоколу вбачається, що 25.05.2022 о 16 год. 15 хв. у м. Вінниці, вул. Магістратська, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Sunny», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджує висновок № 0679. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Результат позитивний. Водій порушив пп. «а» п. 2.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що транспортним засобом 25.05.2022 о 16 год. 15 хв. не керував, в стані сп`яніння не перебував. Також зазначив, що про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП він дізнався лише з виклику до суду, де й ознайомився матеріалами справи. ОСОБА_1 повідомив, що працівниками поліції допущено низку порушень, зокрема щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того зазначив, що із висновком медичного огляду не згоден, про який зокрема, йому також стало відомо з матеріалів даної справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337115 від 11.06.2022 вбачається, що 25.05.2022 о 16 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул. Магістратській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Sunny», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, визначено ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Виходячи з положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково має бути зазначено ознаки сп`яніння, які виявлені працівниками поліції.

Проте виходячи з вищевказаного, поліцейським не виконано вимоги вищевказаної Інструкції стосовно оформлення адміністративних матеріалів: не зазначено ознаки сп`яніння. Водночас, саме встановлення ознак сп`яніння є правовою підставою для проведення огляду.

Згідно із п. 2 і п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та п. 2 і п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 про порушення порядку проведення огляду, судом враховано наступне.

Процедура огляду на стан сп`яніння регламентована ст. 266 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Разом з тим, ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що водію транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Також матеріали справи не містять доказів й того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Водночас, враховуючи положення п. 7 розділу І Інструкції, п. 6 Порядку та ч. 2 і ч. 3 ст. 266 КУпАП, підставою для для проведення огляду у закладі охорони здоров`я є виключно незгода водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами огляду, проведеного поліцейським.

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке мало би бути вручене ОСОБА_1 після його незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас, як вбачається з відеозапису, на момент перебування ОСОБА_1 в КНП «ЦТЗ Соціотерапія ВОР» направлення на його огляд з метою виявлення стану сп`яніння оформлено не було. Дане направлення оформлювалось безпосередньо в медичному закладі, що є порушенням положень ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції і п. 6 Порядку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення до матеріалів справи наданий висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0679 від 01.06.2022.

Із зазначеного вище висновку вбачається, що 25.05.2022 о 16 год. 45 хв. було проведено медичний огляд ОСОБА_1 ; 01.06.2022 о 09 год. 00 хв. було складено даний висновок; за результатами огляду встановлено, що огляд за допомогою алкотесту дав негативний результат, а за результатами дослідження сечі на мультитест - позитивний результат на канабіс.

Зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , висловлені в судовому засіданні, зокрема щодо висновку медичного огляду, судом враховано наступне.

Згідно п. 10 і п. 12 розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, які відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності опечатується і зберігається протягом 90 днів.

Згідно із п. 7 і п. 8 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень, метою яких є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, є обов`язковим.

У відповідності до п. 15 і п. 16 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого, в свою чергу, надається висновок щодо результатів медичного огляду.

Як вбачається з відеозапису, зразки біологічного середовища (сеча) для дослідження відбирались у ОСОБА_1 в одну ємність. При цьому дослідження, як вбачається із матеріалів справи, проводилось не в лабораторних умовах, а за допомогою експрес тесту.

З інструкції по застосуванню мультитесту на наркотичні речовини, зміст якої є публічнодоступним в мережі Інтернет, вбачається, що цей аналіз забезпечує лише попередній аналітичний результат тесту. Для отримання підтвердження аналітичного результату необхідно використовувати більш точний альтернативний хімічний спосіб. Газова хроматографія/масс-спектрометрія (GC/MS) є переважним підтверджуючим методом. Клінічне обґрунтування та професійний висновок слід застосовувати для будь-якого результату тестування на зловживання наркотиками, особливо, якщо попередній результат позитивний. Існує можливість технічної або процедурної помилки, а також заважаючі речовини у зразку сечі можуть призвести до помилкових результатів. Позитивний результат тесту може бути отриманий при вживанні певних продуктів або харчових добавок.

Отже, тести на наркотичні речовини є діагностичними засобами, результати яких є виключно попередніми і аналітичними.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що результати медичного огляду для встановлення факту наркотичного сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Крім того, у відповідності до п. 17 розділу ІІІ Інструкції, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Згідно п. 20 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з висновку № 0679 від 01.06.2022, медичний огляд ОСОБА_1 було проведено 25.05.2022 о 16 год. 45 хв., а висновок складено 01.06.2022 о 09 год. 00 хв., тобто не безпосередньо після огляду, а через тиждень після його проведення, що є порушенням п. 20 розділу ІІІ Інструкції. При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо підстав складання вищевказаного висновку через тиждень після проведення медичного огляду ОСОБА_1 .

Крім того, в порушення п. 17 розділу ІІІ Інструкції, зміст висновку взагалі не було повідомлено ОСОБА_1 і один з примірників видано не було.

На вищевказані обставини вказує відсутність підпису ОСОБА_1 у висновку про ознайомлення з результатами огляду. Хоча запис про таке повідомлення внесений до висновку.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Відповідно, такий огляд є недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що взагалі не керував транспортним засобом, що судом оцінювалось критично. Однак, об`єктивні сумніви все ж таки керування ОСОБА_1 транспортним засобом викликало, зважаючи на низку обставин: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337115 від 11.06.2022 було складено у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; протокол складено через сімнадцять днів з моменту вчинення правопорушення; з висновком медичного огляду ОСОБА_1 ознайомлено не було; посвідчення водія тимчасово не вилучалось; ні протокол, ні висновок ОСОБА_1 до відома доведені не були. Тому, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наявного в матеріалах справи, було встановлено наступне.

З відеозапису, який розпочинається о 16 год. 29 хв. 58 с., зважаючи при цьому, що у вищевказаному протоколі вказано, що водій керував ТЗ о 16 год. 15 хв., взагалі не вбачається ні рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , ні зупинка співробітниками поліції зазначеного автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . На даному записі відображено лише приїзд працівниками поліції до КНП «ЦТЗ Соціотерапія ВОР», де вже перебував ОСОБА_1 ; відібрання у ОСОБА_1 зразків біологічного середовища (сечі) і передача ємності з вмістом цих зразків лікарю. Після цього запис о 16 год. 50 хв. 44 с. завершено.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге -перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.

Судом встановлено відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт керування ОСОБА_1 автомобілем 25.05.2022 о 16 год. 15 хв. і відповідно, спростовували б твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, судом звернуто увагу й на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337115 від 11.06.2022 було складено з порушенням вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 25.05.2022, а протокол про адміністративне правопорушення складено 11.06.2022, тобто на сімнадцятий день з моменту вчинення правопорушення. Водночас, в матеріалах відсутні будь-які докази, які б вказували на правомірність складання протоколу через такий проміжок часу.

Згідно із п. 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 2 і ч. 3 ст. 256 КУпАП, п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та п. 12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

В порушення вищевказаних вимог протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337115 від 11.06.2022 не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також запису про відмову цієї особи від підписання протоколу.

Так, з матеріалів справи вбачається наявність виклику ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області на 11.06.2022.

Однак, належних доказів направлення цього виклику ОСОБА_1 та отримання його останнім, матеріали справи не містять. Також матеріали не містять відомостей щодо підстав й необхідності виклику ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області на 11.06.2022, зважаючи на його присутність під час проведення медичного огляду, висновок щодо якого повинен бути складений безпосередньо після цього огляду у відповідності до п. 20 розділу ІІІ Інструкції.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», де суд зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо - є неналежними доказами.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відтак, з огляду на наявні суперечності в матеріалах справи, відсутність належних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та перебування ним в стані наркотичного сп`яніння, отриманих у передбачений законом спосіб, з урахуванням того, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, формулювання абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 245-249, 251-252, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: