Справа № 698/279/22
Провадження № 3/698/261/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 р. Суддя Катеринопільського районного суду Баранов О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2022 року серії ДПР18 № 492096 зазначено, що 05.04.2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул. Жовтневій у селищі Єрки, Звенигородського району, Черкаської області ОСОБА_1 , керував електромопедом, марки «Maxxter Falkon» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та нечітку ходу, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків.), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що у визначений у протоколі день, час та місці дійсно користувався електричним мопедом та разом з дружиною був зупинений бійцями територіальної оборони у зв`язку із перебуванням на вулиці під час комендантської години. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що вказаний у протоколі електричний мопед вийшов з ладу приблизно за шість годин до складення протоколу. Протягом певного часу, перебуваючи у гостях в свого знайомого він, разом з останнім намагалися полагодити мопед, але їм це не вдалося. Підтверджує, що, перебуваючи у гостях, дійсно вживав алкогольні напої, оскільки достовірно знав, що не зможе керувати скутером, оскільки останній перебуває у неробочому стані. Пояснив, що повертаючись з гостей вже о темній порі доби, вів мопед поруч з собою, а дружина йшла позаду. Перетинаючи колишній залізничний переїзд, неподалік від станції Звенигородка, що у селищі Єрки, сів на мопед, оскільки мав рухатися по вузькому коридору поміж металевих обмежувачів. Перебуваючи на скутері, відштовхуючись від землі ногами, придавав прискорення мопеду і таким чином за допомогою мускульної сили здійснював рух по колишньому переходу. На виході з переходу був зупинений бійцями територіальної оборони, які, почувши від нього запах алкоголю викликали працівників поліції. Після приїзду працівників поліції пояснив останнім, що дійсно вживав алкогольні напої, але не керував мопедом, оскільки останній поламаний, та з цих підстав відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Замковенко В.М. наголосив на відсутності законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що останній керував транспортним засобом. Крім того, зауважив, що зупинення його підзахисного було проведено безпідставно та не уповноваженою особою, а отже, згідно з усталеною практикою Верховного Суду є незаконним, що тягне за собою визнання недопустимими усіх зібраних у справі доказів. З метою спростування відомостей, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення заявив клопотання про виклик та допит, зазначених у останньому свідків.

В судове засідання уповноважений працівник поліції не прибув. Про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. З огляду на пояснення, допитаних у справі свідків вбачається, що працівники поліції прибули на місце після зупинення ОСОБА_1 , який очікував до їх прибуття. Отже, останні позбавлені можливості підтвердити чи спростувати твердження ОСОБА_1 про відсутність з його боку дій щодо керування мопедом.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2022 року серії ДПР18 № 492096 вбачається, що 05.04.2022 року о 23 годині 30 хвилин по вул. Жовтневій у селищі Єрки, Звенигородського району, Черкаської області ОСОБА_1 , керував електромопедом, марки «Maxxter Falkon» з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітку вимову, від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку відмовився в присутності двох свідків.), чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Також вбачається, що вказаний протокол складено за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Крім того, вбачається, що під час складення вказано вище протоколу ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень.

З відомостей, що містяться у відтвореному у судовому засіданні відеозапису з портативного відео реєстратору, який був закріплений на форменому одязі поліцейського відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 вбачається, що останні не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував скутером.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що є членом товариства мисливців та рибалок і надає добровільну допомогу з патрулювання Єрківському територіальному формуванню самооборони під час дії військового стану. 05.04.2022 року спільно з іншими особами, зокрема разом з ОСОБА_4 здійснював патрулювання в районі залізничної станції Звенигородка, що розташована у селищі Єрки. Після початку комендантської години, близько 23 години побачив як невідома особа чоловічої статі, сидячи на мопеді та, перебираючи ногами, рухається через залізничний переїзд. Звуку роботи двигуна мопеда чути не було. Позаду скутера йшла невідома жінка. Після зупинки встановили особи, як чоловіка, що перебував на мопеді, так і жінки ними виявилися ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .. Запитали осіб чому останні порушують комендантську годину та отримали пояснення, що вони затрималися у гостях. Від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю, тому вирішили викликати поліцію. В його присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але останній відмовився. Також свідок пояснив, що підписав письмові пояснення складені від його імені працівником поліції не, читаючи останніх.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що є членом товариства мисливців та рибалок і надає добровільну допомогу з патрулювання Єрківському територіальному формуванню самооборони під час дії військового стану. 05.04.2022 року спільно з іншими особами, зокрема разом з ОСОБА_3 здійснював патрулювання в районі залізничної станції Звенигородка, що розташована у селищі Єрки. Після початку комендантської години, близько 23 години побачили як невідома особа чоловічої статі, сидячи на мопеді та перебираючи ногами, рухається через залізничний переїзд. Позаду вказаної особи йшла жінка. Чітко пам`ятає, що не було чути звуку роботи двигуна мопеда, а також не було інших ознак, які б підтверджували, що мопед рухається за допомогою двигуна. Зупинили особу, яка сиділа на мопеді, виявили у останнього запах алкоголю, з`ясували приз віще особи - ОСОБА_1 та викликали поліцію. Не пам`ятає щоб у його присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Також свідок пояснив, що підписав письмові пояснення складені від його імені працівником поліції не, читаючи останніх.

Відповідно до терміну, наведеного у п. 1.10 Правил дорожнього руху України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, останній поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суддя визнає, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши сукупність, встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки останній рухався за допомогою мускульної сили, не використовуючи двигун, а отже, не керував транспортним засобом, який має двигун та повинен рухатися за допомогою останнього. При цьому будь-яких інших, ніж досліджені судом, даних, які б об`єктивно підтверджували керування транспортним засобом ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, суд враховує, що у матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували наявність у осіб, які за відсутності працівників поліції, здійснили зупинку ОСОБА_1 повноважень щодо вчинення таких дій, що викликає обгрунтовані сумніви щодо законності дій останніх.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки визнає, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводили факт керування транспортним засобом особою. Отже, суддя визнає, що як твердження ОСОБА_1 , так і його захисника адвоката Замковенка В.М. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є неспростованими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, враховуючи не виконання працівниками поліції, передбачених ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язків щодо збирання доказів у справі, суддя визнає, що за наявності істотних розбіжностей між запереченнями особи, яка стверджує про власну невинуватість та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, які містять наведені вище недоліки, стороною обвинувачення не надано інших належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували вказані вище заперечення особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд тлумачить на його користь та за наведених вище обставин, визнає, що у даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Катеринопільський районний суд Черкаської області.

Суддя: Баранов О.І.