Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
14.04.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Животова Є.Г., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Мишинчука В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою представника Закарпатської митниці Сергія ЯНЧЕНКА на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021,
В оскарженій постанові судді від 14.12.2021 йдеться про наступне.
Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».
ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність у нього товару, а саме: одяг та додаткові речі до одягу, взуття особистого використання вживані, не сортовані, іноземного виробництва вагою 198 кг, в кількості 15 місць.
При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації та заперечив наявність у нього будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.
Під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 , окрім задекларованого вантажу вказаного громадянина, виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари іноземного виробництва, а саме косметичні засоби для макіяжу обличчя, країна виробництва Італія:
1) палітра тіней для повік з 4 відтінками торговельної марки «TOM FORD», загальною кількістю 10 штук;
2) пудрові рум`яна «LOST IN AMALFI Baked Blush» з сяючим фінішем та шовковистою текстурою торговельної марки «KIKO Milano», загальною кількістю 6 штук;
3) пудра-хайлайтер «Dior Forever Couture Luminizer» з сяючим ефектом торговельної марки «Christian Dior», загальною кількістю 4 штуки;
4) мерехтлива пудра-хайлайтер «POUDRE LUMIERE» з сяючим ефектом торговельної марки «CHANEL», загальною кількістю 12 штук;
5) дорогоцінний пудровий хайлайтер для об`ємного сяяння обличчя «Bronze Goddes», торговельної марки «ESTEE LAUDER», загальною кількістю 10 штук.
Вищезазначені товари були поміщені в одну картонну коробку, яка знаходилася у салоні вказаного вище автомобіля. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.
Виявлений товар водій транспортного засобу ОСОБА_1 своєю власністю не визнав і пояснив, що вищезазначену коробку з товаром його просила перевезти незнайома йому жінка на ім`я ОСОБА_2 , яка тимчасово мешкає в Італії (м. Мілан) для передачі в Україну, у м. Львів.
Таким чином, за твердженням митного органу, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Як визнав суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
Згідно з ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
ОСОБА_1 було ініційовано проведення незалежної товарознавчої експертизи, яку провів експерт-оцінювач Гангур В.М.
З вказаного висновку експерта-оцінювача ОСОБА_3 вбачається, що процедура оцінки товару та експертний висновок здійснені та виконані у відповідності з Митним кодексом; Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» № 658-ІІІ від 12.07.2001; Законом України «Про захист прав споживачів», зі змінами та доповненнями; Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003; «Методикою оцінки майна», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003; «Нормативними та додатковими матеріалами по експертизі товарів», Торгово-промислова палата України, Київ, 2003; постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»; та іншими посібниками та інформаційними матеріалами інтернет-ресурсів.
Відповідно до вимог ст.495 МК України та ст.251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст.515 МК України та ст.273 КУпАП.
Надаючи перевагу висновку експерта ОСОБА_3 , суддя взяв до уваги і те, що при визначенні вартості експертом оцінено копії наданих замовником документів, а також дані сайтів, які здійснюють реалізацію імпортного товару косметичних засобів, вилучених згідно з протоколом про порушення митних правил, і містять цінову інформацію на досліджуваний товар, а переміщуваний ОСОБА_1 товар був отриманий у країні її реалізації (походження, виробництва).
Вищенаведене свідчить про те, що виявлений та вилучений у ОСОБА_1 товар, відповідно до ст.374 МК України, не підлягав письмовому митному декларуванню.
На підставі наведеного, суддя прийшов до висновку про те, що доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у передбаченому ст.472 МК України порушенні митних правил, не встановлено, зазначені митним органом відомості щодо вартості товару стороною захисту спростовані під час судового розгляду належними та допустимими доказами.
Отже, вищенаведене свідчить про відсутність події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у прямо передбачених законом випадках, враховуючи вимоги п.22 ч.1 ст.92 Конституції та проголошенні ст.ст. 3,8 Основного Закону принципу гуманізму та верховенства права, а при наявності будь-яких сумнівів щодо тлумачення та застосування норм права, ці сумніви мають вирішуватися на користь людини.
В апеляційній скарзі представник Закарпатської митниці Сергій ЯНЧЕНКО просить скасувати вказану вище постанову судді від 14.12.2021 та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_4 посилається на те, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.
Підставою для закриття провадження у даній справі послужило те, що під час судового засідання захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Мишинчуком В.В. надано експертний висновок, проведений в порядку ст.515 МК України, відповідно до якого зазначається, що вартість вилученого протоколом про ПМП товару становить менше 500 євро. Висновок незалежного експерта підтверджує відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України.
Відповідно до експертного висновку наявного в матеріалах справи вартість виявленого у ОСОБА_1 товару становить 59 356,80 грн.
Судом було враховано подані представником особи, що притягується до відповідальності документи, що підтверджують вартість товару, а саме: висновок незалежного експерта, відповідно до якого вартість товару не перевищує 500 євро.
Вказані документи, на думку представника митниці, судом помилково враховано, оскільки вони є неналежними доказами, виходячи з наступного.
Експертний висновок не містить повного найменування товару, який перелічений в протоколі про порушення митних правил. З вказаних документів не випливає інформації, який саме товар придбаний та яка його вартість, вилучений згідно протоколу про ПМП товар не оглядався експертом, а було здійснено тільки порівняльний аналіз.
Заслухавши доводи представника митниці Селеша О.Я. на підтримання вказаної вище апеляційної скарги ОСОБА_5 з наведених у ній підстав, захисника ОСОБА_1 адвоката Мишинчука В.В. який заперечив проти вказаної апеляційної скарги повністю та просив залишити оскаржене рішення судді першої інстанції у даній справі без змін, як законне та обґрунтоване, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд визнає, що апеляційна представника Закарпатської митниці Сергія ЯНЧЕНКА не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.
Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно диспозиції ст.472 МК України, дане правопорушення характеризується недекларуванням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявленням за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або бездіяльністю (недекларування), тобто це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму та інших відомостей для митної мети.
За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Апеляційним судом встановлено, що 26.09.2021, о 05 год. 39 хв., в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці заїхав вантажний автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Crafter», VIN-код № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор». ОСОБА_1 в митній декларації, окрім іншого, вказав наявність у нього товару, а саме: одяг та додаткові речі до одягу, взуття особистого використання, вживані, не сортовані, іноземного виробництва 198 кг, в кількості 15 місць. Однак, під час митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей ОСОБА_1 , окрім задекларованого вантажу, були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні товари іноземного виробництва, а саме косметичні засоби для макіяжу обличчя загальною кількістю 42 штуки. Зазначені товари були поміщені у одну картонну коробку, яка знаходилася у салоні автомобіля, та доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. Виявлений товар ОСОБА_1 своєю власністю не визнав і пояснив, що зазначену коробку з товаром його просила перевезти незнайома йому жінка на ім`я ОСОБА_2 , яка тимчасово мешкає в Італії (м. Мілан) для передачі в Україну, у м. Львів.
Зі вказаного висновку експерта-оцінювача ОСОБА_3 вбачається, що процедура оцінки товару та експертний висновок здійснені та виконані у відповідності з Митним кодексом; Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в України» № 658-ІІІ від 12.07.2001; Законом України «Про захист прав споживачів»; Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003; «Методикою оцінки майна», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003; «Нормативними та додатковими матеріалами по експертизі товарів», Торгово-промислова палата України, Київ, 2003; постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»; та іншими посібниками та інформаційними матеріалами інтернет-ресурсів.
Апеляційний суд визнає, що суддею Ужгородського міськрайонного суду дотримано вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, так і при постановленні оскарженого судового рішення у даній справі від 14.12.2021.
З матеріалів даної справи про порушення митних правил вбачається, що зазначені доводи сторони захисту не були спростовані у суді першої інстанції й у їх спростування апеляційному суду також не були надані будь-які докази апелянтом.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.472 МК України правопорушення є правильним, належним чином вмотивованим, таким, що знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а також відповідає положенню статті 62 Конституції України.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку із необ`єктивністю розгляду даної справи, невідповідністю викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Суд належним чином вмотивував свій висновок про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та у зв`язку з чим обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а також про повернення вилученого товару ОСОБА_1 або його представнику за дорученням у порядку ст.511 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу представника Закарпатської митниці Сергія ЯНЧЕНКА залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021 щодо ОСОБА_1 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя