справа № 208/9978/21
провадження № 3/208/364/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем «Продукти», проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11.11.2021 року по вулиці Костромська 14 в м.Кам`янське, ОСОБА_2 будучи продавцем магазину «Продукти», здійснювала роботу без відповідного Covid-19 сертифікату або ПЦР-тесту, чим порушила вимоги п.п.4 п.3-4 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судові засідання 21.12.2021 року, 19.01.2022 року ОСОБА_2 не з`явилася. Згідно матеріалів справи остання від дачі пояснень відмовилася.

Вивчивши наявні матеріали справи, судом встановлене наступне.

Згідно положень ч.1 ст.44-3 КУпАП накладення адміністративного стягнення на правопорушника настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч.1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Об`єктом правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП полягає в суспільних відносинах у сфері охорони здоров`я населення. Безпосередній об`єкт встановлені Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суб`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.44-3 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Посадовою особою, ОСОБА_2 інкриміновано порушення п.п.4 п.3-4 постанови КМУ №1236, який в зазначеному пункту не міститься.

Натомість, провадження господарської діяльності без зеленого КОВІД-сертифікату передбачено абзацом 2 пункту 3-5 зазначеної постанови КМУ, згідно якого обмеження, передбачені підпунктами 1-7, 9, 14 та 16 цього пункту, не застосовуються за умови наявності у всіх учасників (відвідувачів, користувачів), крім осіб, які не досягли 18 років, та організаторів заходу (співробітників закладу, ринку) негативного результату тестування на COVID-19 або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу, яке проведене не більш як за 72 години до здійснення заходу (відвідування закладу, ринку), або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, підтверджує негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби.

Враховуючи вищевикладене, посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно викладено конкретні нормативно-правові акти, які передбачають відповідні правила щодо карантину людей.

Сам факт провадження господарської діяльності ОСОБА_2 на думку суду також не доведено, так як відсутні свідки інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, відсутні відповідні фото та відеозаписи.

Пояснення свідка ОСОБА_3 не зазначають конкретні обставини викладеного правопорушення, зокрема не вказано повну дату виявленого правопорушення, а також які саме дії вчинила ОСОБА_4 з порушенням встановлених карантинних обмежень.

Не з`ясованими залишились і обставини можливого перенесення ОСОБА_2 захворювання на КОВІД, що само по собі тягне неможливість вакцинації від цього захворювання протягом певного періоду.

Прийняття рішення про винність ОСОБА_2 тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту складеного працівниками поліції, є порушенням принципів законності, презумпції невинуватості та змагальності сторін.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що належних та беззаперечних доказів на підтвердження наявності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, посадовою особою не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_5 , рапорт працівника поліції, суд вважає що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до КУпАП, якщо дії особи не є такими, що могли б розцінюватися як правопорушення, то відсутня і сама подія адміністративного правопорушення. Склад правопорушення, це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, при цьому відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному вивченні обставин справи в їх сукупності, вважаючи що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, керуючись ст.ст. 44-3, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її подіях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Т.А. Савранський