Справа № 569/6079/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, матеріали що надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ВАБ №226637, 12.05.2022 року близько о 16 год. 15 хв. в м. Рівне по вул. Київська 4н гр. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме нецензурно лаявся, образливо чіплявся, погрожував, ображав поліцейського 2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДАП рядового поліції Шкрапира Олександра Васильовича, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З вищевказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин вказаних у постанові не визнав, вказав, що був безпідставно затриманий, а згодом побитий працівниками поліції.

В судовому засіданні 27.05.2022 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Мушкеєвим В.В. подано клопотання про витребування від Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області відеозаписів з камер відеоспостереження розміщених в кімнаті затриманих у Рівненському ВП ГУНП в Рівненській області в період з 17:00 до 20:00 12 травня 2022 року, від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції відеоматеріалів з нагрудних камер екіпажу патрульної поліції, яким о 16:00 годині 15 травня 2022 року було затримано громадянина ОСОБА_1 . З метою забезпечення об`єктивного розгляду справи клопотання судом задоволені в повному обсязі.

14.06.2022 року Рівненським відділом поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області надано суду відеозапис з камер відеоспостереження розміщених в кімнаті затриманих у Рівненському ВП ГУНП в Рівненській області в період з 17:00 до 20:00 12 травня 2022 року.

Від Управлінням патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції відеоматеріали з нагрудних камер екіпажу патрульної поліції, яким було затримано громадянина ОСОБА_1 на вимогу суду не надано.

21.06.2022 року адвокатом Мушкеєвим В.В. подано клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції з відеозаписом з нагрудної камери капітана поліції Дейнеги І.В. 12.05.2022 року. Клопотання судом задоволено.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явився. Клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про перенесення розгляду справи не подавав.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008) наголошує, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Мушкеєв В.В. вказав, що жодних неправомірних дій зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, суд приходить до такого висновку.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України N 10 від 22грудня 2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 288/1158/16-к підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. При цьому хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Тобто, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Сам лише факт висловлювання особою нецензурної лайки без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ст. 173 КУпАП, суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ N 226637 від 12 травня 2022 року.

Стаття 251 КУпАП визначає, серед інших, протокол про адміністративне правопорушення, як джерело доказів. Протокол є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, являє собою лише початковий правовий висновок щодо певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у суду. Таких доказів суду не надано.

Більш того, з відеозапису з портативного відео реєстратора, виданого на час несення служби ТОР УПП в Рівненській області ДПП капітану поліції Дейнезі І.В. вбачається, що ОСОБА_1 , не здійснювались жодні умисні дії щодо порушення громадського порядку та спокою громадян, а саме не здійснювалась нецензурна лайка в громадському місці, було відсутнє чіпляння, погрози та образи поліцейського, як зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ N 226637 від 12 травня 2022 року.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі N 36673/04 "Малофєєва проти Росії" та від 20.09.2016 року у справі N 926/08 "Карелін проти Росії", Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України (ст. 62) та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Аллене де Рібермон проти Франції", Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

5) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

6) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

7) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

8) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_1 щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак провадження у справі слід закрити, за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, 256, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.