Справа № 347/611/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем у газовій конторі м. Косів

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

11.04.2022 року о 21 год. 38 хв. в с. Рожнів, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «LAND ROVER» FREELANDER, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та ствердив, що в той день повертався з риболовлі. По дорозі заїхав до товаришів , де вживав спиртні напої. Однак транспортним засобом не керував, а зателефонував своєму знайомому який мав його забрати. Коли приїхали працівники поліції, він просто сидів за кермом, слухав музику, та чекав свого товариша. ОСОБА_1 ствердив, що жодних свідків вказаних в протоколі про адмінправопорушення при цій події не було. Також ОСОБА_1 ствердив, що працівники поліції переслідували якусь машину.

Також ОСОБА_1 та його захисник заявили клопотання про виклик свідків, яке судом було задоволено.

Додатково на адресу суду надійшло клопотання від директора з безпеки АТ «Івано-Франківськгаз» про передачу матеріалів стосовно ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адмінправопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник Беньковський В.А. в судовому засіданні ствердив, що відеозапис подій які мали місце є неналежним доказом, оскільки дата інкримінованого правопорушення не відповідачі даті та часу зафіксованого на відеозаписі. Крім того працівниками поліції не роз`яснено прав та обов`язків ОСОБА_1 , щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та після його відмови, не запропоновано проїхати в медичний заклад. Захисник вважав, що в матеріалах справи відсутній належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ствердив, що йому зателефонував ОСОБА_1 , щоб той забрав його від товаришів. В подальшому коли він йому перетелефонував уточнити місце, ОСОБА_1 ствердив, що він перебуває в відділі поліції Косівського ГУНП в Івано-Франківської області. Більше ніяких даних свідок не повідомив. Присутнім під час складання протоколу, чи під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не був.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Беньковського В.А., показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №031356 від 11.04.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.04.2022 року о 21 год. 38 хв. в с. Рожнів, по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «LAND ROVER» FREELANDER, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Вказаний протокол складений уповноваженою особою, підписаний свідками, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП (а.с. 1).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння очей та обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини. У графі акта «результати огляду на стан сп`яніння» та у графі акта «з результатами згоден» зазначено - відмовився. (а.с.2);

- направленням на огляд водія до Косівської «ЦРЛ», у якому зазначено причини скерування ОСОБА_1 до медичного закладу, а саме: - почервоніння очей та обличчя, запах алкоголю із порожнини рота. У графах «огляд проводився за допомогою» та «результат огляду» зазначено: - не проводився, ОСОБА_1 відмовився.

- рапортом працівника поліції, щодо факту події, а саме про те, що 11.04.2022 о 21:57 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_3 про те, водій в стані сп`яніння керує автомобілем Рендж Ровер, темного кольору. Виїздом ГРПП на місце події було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки документів водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова. Водій підтвердив, що вживав алкоголь перед керуванням автомобілем, від проходження тесту на сп`яніння та освідчення в закладі охорони здоров`я відмовився

ОСОБА_1 та його захисником не заявлялось клопотання про виклик в судове засідання працівника поліції який причетний до складання рапорту, як і не зазначалось доводів про його недопустимість.

Рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника, а тому не є доказом винуватості особи. Проте суд оцінює інформацію зазначену в рапорті не окремо, а лише в сукупності з іншими доказами які є в матеріалах справи. Так, на переконання суду, інформація, про обставини події, що мали місце 11.04.2022 року за участю ОСОБА_1 які відображені в рапорті працівника поліції цілком знаходяться в логічному взаємозв`язку з відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Що стосується письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , то такі викликалися судом в судове засідання у встановленому законом порядку. Однак на адресу суду повернулись письмові конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Свідки в судове засідання не з`явилися. Не зафіксовано свідків і на відеофайлах, що містяться в матеріалах справи. Отже, суд констатує факт, що письмові пояснення свідків які містяться в матеріалах справи, за обставин описаних вище є недопустимими доказами, а відтак не приймаються судом до уваги.

Що стосується відеофайлів, які є в матеріалах справи, то за відсутності свідків, такі є належним доказом та допустимим доказом. Так на відео дійсно міститься не відкорегована дата знімання, однак ОСОБА_1 під час перегляду відеозапису в судовому засіданні впізнав себе на відео, та не заперечив, що обставини відображені на відео, мали місце саме 11.04.2022 року.

На вказаному відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 ствердив, що вживав спиртне, та знає, що не можна вживати спиртні напої і керувати транспортним засобом. При цьому в автомобілі була ввімкнена гучно музика, включені фари, та світились прибори на панелі транспортного засобу. У своїй розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що керував транспортним засобом, дослівно зазначивши «ганявся», однак вказати за ким саме не зміг, лише надавши пояснення «щодо якогось транспортного засобу», «їхав за машиною», «доганяв машину». При цьому пояснити логіку своїх дій ОСОБА_1 теж не міг. Пояснення надані ОСОБА_1 на відеозаписі, відповідають обставинам зазначеним в рапорті працівника поліції, про те, що на лінію 102 зателефонував ОСОБА_3 , що його переслідує якийсь транспортний засіб.

На запитання працівників поліції чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи відмовляється ОСОБА_1 двічі ствердив «я пив», «не хотів би». На запитання працівників поліції скільки він випив, ОСОБА_1 ствердив «немає значення, москалів би валив». Від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився, що також зафіксовано на відео.

На неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу драгер чи в медичному закладі ОСОБА_6 ухилявся, не даючи чіткої відповіді, а зміст його висловлювань в розмові з працівниками поліції містить безглузді відповіді, а отже така поведінка правомірно була розцінена працівниками поліції, як пасивна відмова від проходження на стан сп`яніння, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому інспектор поліції повідомив водієві про те, що йому забороняється в подальшому керувати транспортним засобом, його буде відсторонено, а посвідчення водія вилучається.

Що стосується заявленого в інтересах ОСОБА_1 клопотання про передачу матеріалів щодо нього на поруки трудовому колективу, то без виходу до нарадчої кімнати, судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки статтею 21 КУпАП не передбачено звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів трудовому колективу, щодо особи обвинуваченої у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею130 КУпАП.

Що стосується зазначеного в клопотанні твердження про повне визнання ОСОБА_1 своєї, вини та щирого каяття, то в судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити зазначеної інформації.

За таких обставин, на переконання суду, об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів, що містяться в матеріалах справи не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Отже, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого нею правопорушення; особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння під час дії воєнного стану, та відмову від проходження такого огляду, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 496,2 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп. (двадцять копійок) на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула