справа № 208/1035/22
провадження № 3/208/975/22
ПОСТАНОВА

09 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Савранський Т.А., провівши підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої: головний бухгалтер ТОВ «Мета-Д», проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №74 від 27.01.2022 року, головний бухгалтер ТОВ «Мета-Д» ОСОБА_2 порушила п.44., п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст.201 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 305 786 гривень, у тому числі: грудень 2020 року у сумі 75 032 грн., січень 2021 року 2116 грн., лютий 2021 року 3677 грн., березень 2021 року 1366 грн., квітень 2021 року 217 грн., травень 2021 року 1032 грн., червень 2021 року 3784 грн., липень 2021 року 211 272 грн., серпень 2021 року 4424 грн., вересень 2021 року 2866 грн., а також п.44.1, п.44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1, п.134.1 ст.134 ПКУ, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 417 846 грн, у тому числі: 2020 рік 210 168 грн., 3й квартал 2021 року 207 678 грн., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Положеннями ч.1 ст. 163-1 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 2 ст. 278 КУпАП, одним з питань, яке вирішує суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, є питання щодо правильності складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки підприємства. Доказів оформлення податковим органом податкового повідомленнярішення, суду не надано, тобто взагалі не визначено чи триває процедура узгодження нарахованих сум податків. Пояснення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, складених інспектором ДПС в матеріалах справи відсутні. Сам витяг з акту перевірки не оформлений належним чином, не завірений, не зрозуміло чи вручений він посадовим особам підприємства, пояснення посадових осіб підприємства, про які йдеться річ в акті перевірки, до матеріалів справи не долучено.

Пояснення ОСОБА_2 , як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі також відсутні.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З матеріалів справи не вбачається, чи використовувало підприємство надане законом право про узгодження сум донарахованих податків, у тому числі зверталось чи ні до адміністративного суду з відповідним позовом.

Зазначені недоліки, позбавляють суд можливості всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин зазначеного в протоколі правопорушення, а ухвалення відповідного рішення у справі може бути використано як преюдиційне.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за таких обставин є неможливим.

Чинне законодавство не позбавляє суд можливості направити матеріали справи про адміністративне правопорушення органу, який їх склав, для усунення недоліків та належного оформлення.

Враховуючи вищезазначені недоліки, які перешкоджають суду у здійсненні повного та об`єктивного розгляду справи, керуючись положеннями ст.ст. 251, 256,278,283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП повернути до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Савранський