н/п 3/174/100/2022
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції № 4 Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.164 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Троїцьке П`ятихатського району Дніпропетровській області, громадянки України, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця,-

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 858361 від 16.06.2022 року, 16.06.2022 р., близько 15.20 год., ОСОБА_2 здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідної ліцензії в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_3 , власницею якого являється ОСОБА_1 , чим порушила порядок провадження господарської діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно в належному їй магазині здійснювався продаж алкогольних напоїв, однак вона на даний час здійснює догляд за малолітньою дитиною, магазином займався її свекор, який закупку товару з нею не погоджував.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа №21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-519а14.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність , яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимогами ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Разом з тим, у протоколі не зазначені посилання на норми закону, які були порушені особисто ОСОБА_1 , тобто особою, яка безпосередньо притягається до адміністративної відповідальності, тобто об`єктивна сторона правопорушення в її діях посадовою особою належним чином не конкретизована.

Крім того, при складенні протоколу, посадовою особою зазначено, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власницею якого являється ОСОБА_1 , продаж алкогольних напоїв без відповідної ліцензії здійснювала ОСОБА_2 , при цьому не вказано у чому саме полягала вина ОСОБА_1 у порушенні порядку провадження господарської діяльності, тобто її винна поведінка, і таким чином, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП в діях останньої при складенні протоколу посадовою особою належним чином також не встановлена, а суд не може уточнювати фабулу правопорушення при розгляді справи оскільки це буде становити порушення права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності..

Таким чином, оскільки суб`єктивна та об`єктивна сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 при складенні протоколу, яким визначаються межі даного судового розгляду, належним чином не встановлені, то провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки будь-яке стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір з неї стягненню не підлягає.

Вилучені дільничним офіцером ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Віхтоденко В.В. алкогольні напої слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, 164, ст.284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.1 по ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Вилучені дільничним офіцером ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Віхтоденком В.В. алкогольні напої: 2 пластикові пляшки пива «Жигулівське» об`ємом 1,25 л, 2 скляні пляшки пива «Старий мельник» об`ємом 0,45л, 2 скляні пляшки слабоалкогольного напою «Джин тонік» об`ємом 0,33 л, 1 скляна пляшка вина об`ємом 0,75 л, 1 пластикова пляшка пива «Київське» об`ємом 1,95 л, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 901 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова