Справа № 372/3962/21
Провадження № 3-1/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 липня 2022 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшли від Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційно не працює

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 150702 від 11.10.2021 року, ОСОБА_1 11.10.2021 року близько 07 год. 05 хв. в с. Романків ж.м. «Сонячна долина», керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер ARLJ-0189 в присутності двох свідків. Результат 2,63 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 провину в інкримінованому правопорушенні не визнав, та зазначив наступне. У вказаний в протоколі день та час приїхав за до котеджного містечка «Сонячна долина», де працював в складі будівельної бригади. Проте охоронці не дозволили йому проїхати на територію, зачинивши шлагбаум, посилаючись на відсутність дозволу власника, між ними виникла суперечка. Зрозумівши, що він не потрапить на територію і, отримавши від начальника вказівку відпочивати через недоставлення матеріалів, він із другом на стоянці, де був припаркований автомобіль, розпили горілку. Через деякий час до цього місця прибув автомобіль поліцейських та склали відносно нього протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Від підпису протоколу та пояснень він відмовився на місці, оскільки не був згодний із змістом документом.

Захисник Каченюк О.І. у судовому засідання зазначив, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, детальні підстави викладені ним в письмових поясненнях, поданий до суду.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що він є поліцейським ВРПП Обухівського РУП, який прибув за викликом 11.10.2021 року близько 07 год. 05 хв. в с. Романків ж.м. «Сонячна долина». Прибувши із колегою ОСОБА_3 вони побачили ОСОБА_1 , який стояв позаду свого автомобіля та розмовляв із працівниками ДСО ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю із порожнини роти та нестійка хода. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлений зміст алкоголю в крові та складений протокол.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, свідка, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ін.

Разом з тим, працівниками патрульної поліції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом і даний транспортний засіб рухався на час виявлення вказаного правопорушення працівниками поліції, чи перед цим. Матеріали справи також не містять жодного відеоматеріалу, на підтвердження вказаних обставин. Напроти, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що по приїзду за викликом ОСОБА_1 перебував на вулиці біля свого транспортного засобу із свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Судом вживалися дії для допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом постановлення ухвали про застосування приводу, проте ухвала Обухівським РУП не виконана. За змістом закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачає: "ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Обов`язок доказування обставин в справах про адміністративне правопорушення, за аналогією із кримінальним законом, покладається на орган який склав протокол.

Таким чином, суд ще раз наголошує, що провина ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не доведена поза розумним сумнівом.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не доведено факт керування транспортним засобом.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Висоцька