Справа № 488/601/22
Провадження № 3/488/371/22
П О С Т А Н О В А

24.05.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Федорченко А.А., розглянувши адміністративні матеріали за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 201712 від 08.02.2022 р., того ж дня о 01:25 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом SCANIA, р/н НОМЕР_1 з напівпричепом RENAULT, р/н НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце по вул. Айвазовського, 23 в м. Миколаєві, порушивши п.2.10.а ПДР, залишив місце ДТП.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа призначена до судового розгляду на 14.03.2022 р. з викликом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з оголошенням 24.02.2022 р. відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. на території України Воєнного стану та за розпорядженням голови Корабельного районного суду м.Миколаєва Про особливий режим роботи Корабельного районного суду м.Миколаєва під час воєнного стану, з метою запобігання загрозі життю та здоров`ю учасників судового провадження, з 24.02.2022 р. всі справи, окрім клопотань слідчих, а також клопотань щодо міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, знято з розгляду.

Згідно розпорядження голови Корабельного районного суду м.Миколаєва від 23.05.2022 р. поновлено розгляд справ судом із забезпеченням можливості реалізації своїх процесуальних прав учасниками судового провадження.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КупАП, як і КУпАП в цілому, не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Системний аналіз абзацу першого статті 247 КупАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи.

Наведене узгоджується з висновком Науково-консультативної ради при ВАСУ відповідно до якого поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КупАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КупАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Норма викладена у ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання вини чи невинуватості особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно практиці Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11), строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

При цьому, відсутність висновку про винуватість в постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення не є перешкодою для розгляду справи про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання до Корабельного районного суду м. Миколаєва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.А.Федорченко