ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: частина перша статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Олесів Назара Ярославовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Олесів Назар Ярославович

на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20 листопада 2021 року о 03:40 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, 26, керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, про що свідчили виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Сторона апелянта вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та безпідставною, прийнятою із грубим порушенням матеріального та процесуального права, такою що грубо порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 по прибутті до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» здійснив всі вимоги спеціаліста даного медичного закладу: продемонстрував свій зір, чіткість рухів, здав аналізи біологічного середовища (сечі), однак їх кількість виявилася недостатньою для визначення ознак сп`яніння. На законну вимогу ОСОБА_1 щодо надання аналізу біологічного середовища (крові) працівниками поліції йому було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичних речовин.

Також скаржником було зазначено, що того ж дня (через 4-5 год.), з метою отримання результатів, які підтверджують факт того, що останній 20 листопада 2021 року не знаходився у стані наркотичного сп`яніння, о 09:21 год. ним було отримано довідку ТОВ «Медичний Центр «МТМ» за фактом здачі аналізу біологічного середовища (крові), що підтверджує відсутність у крові будь-яких наркотичних речовин.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує про відсутність доказів щодо законності зупинки транспортного засобу, що перебував під його керуванням. Крім того, інспектор патрульної поліції не запропонував скаржнику пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; матеріали справи не містять доказів вимог працівника правоохоронного органу щодо проходження даного огляду в медичній установі.

Зазначено про відсутність відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що передбачено статтею 266 КУпАП.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Під час судового засідання, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, взявши участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити, наголосивши на обставини, які викладені у ній.

Мотиви суду

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також, Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268339 від 20 листопада 2021 року вбачається, що о 03:40 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, буд. 26, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відмовився у присутності двох свідків, що також підтверджується їх письмовими поясненнями (а.с. 1, 4).

Крім того, у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданому 20 листопада 2021 року ОСОБА_1 , також вказано про його відмову у проходженні огляду (а.с. 2).

Натомість, позиція апелянта в цілому зводиться до того, що він не відмовлявся від проходження огляду, а не міг здати сечу в необхідній кількості. З такими доводами скаржника апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Із відеозапису з боді-камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 тривалий період часу перебував у лікарні, проте за значний проміжок часу біологічне середовище (сечу) на дослідження лікарям у достатньому об`ємі він не надав. Після повторної пропозиції працівників правоохоронного органу здати матеріал на дослідження відмовився, мотивуючи своє рішення відсутністю вільного часу.

У зв`язку з цим, апеляційний суд погоджується з висновками судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, а тому в його діях є склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі скаржником було зазначено, що того ж дня (через 4-5 год.), з метою отримання результатів, які підтверджують факт того, що останній 20 листопада 2021 року не знаходився у стані наркотичного сп`яніння, о 09:21 год. ним було отримано довідку ТОВ «Медичний Центр «МТМ» за фактом здачі аналізу біологічного середовища (крові), що підтверджує відсутність у крові будь-яких наркотичних речовин.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вищевказана медична довідка не може братись судом до уваги, адже отримана із порушенням порядку проведення обстеження на стан сп`яніння.

Так, відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

З вищевказаного вбачається, що нормами чинного законодавства встановлені часові межі та певний порядок доставлення водіїв транспортних засобів поліцейськими до медичного закладу, якому надається право на проведення огляду на стан сп`яніння.

Довідка ТОВ «Медичний Центр «МТМ» не відповідає вищевказаним нормам, а тому не може братись судом до уваги, як недопустимий доказ.

Не впливають на висновки суду посилання в апеляції на те, що на законну вимогу ОСОБА_1 щодо надання аналізу біологічного середовища (крові) працівниками поліції йому було відмовлено, оскільки жодна норма чинного законодавства не містить такого обов`язку.

У свою чергу, наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Зокрема, відповідно до пунктів 13, 14 розділу ІІІ Інструкції кров відбирається у випадку, коли особа перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, або коли якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12.

Як вбачається з відео, ОСОБА_1 в законному порядку було надано можливість реалізації його обов`язків, встановлених ПДР України, однак останній їх не використав, дії лікаря-нарколога та поліцейських в даній ситуації є законними та обґрунтованими.

Крім того, твердження апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів апеляційним судом оцінюється критично, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння проводиться виключно в медичному закладі, де є всі необхідні умови для проведення відповідних лабораторних досліджень , метою яких є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Також апеляційний суд зазначає, що з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу скаржника стала технічна несправність заднього лівого стоп-ліхтаря.

Що ж стосується відсутності відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що передбачено статтею 266 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що вищевказане не впливає на склад вчиненого скаржником адміністративного правопорушення.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Висновки суду

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною першою статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник адвокат Олесів Назар Ярославович - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль