Житомирський апеляційний суд
Справа №296/112/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю захисника Самбур М.М. апеляційну скаргу захисника Самбур М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановила:

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 02 січня 2022 року о 00 годин 44 хвилини по вул. Жуйка, 9, в м. Житомирі, керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Самбур М.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, з підстав того, що їй не було відомо про винесення оскаржуваної постанови, а постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена без її участі і допиту свідків з дослідженням матеріалів відео зйомки, чим порушено її право та право її підзахисного на справедливий і безсторонній суд.

Вказує, що судом були проігноровані її заяви про відкладення розгляду справи через введення в країні військового стану і не можливістю прибути у судове засідання.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного не з`явився, був належним чином повідомлений.

Захисник Самбур М.М. під час апеляційного розгляду справи підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що в справі немає доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, відео починається з пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, немає доказів роз`яснення прав, немає ознак алкогольного сп`яніння, свідки не представилися, суд не заслухав працівників поліції та свідків, запис не є безперервним. Також просила розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 .

З огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник Самбур М.М. були відсутніми під час розгляду справи щодо нього в суді, копію постанови не отримували, а дізналися про її наявність з Єдиного реєстру судових рішень, апеляційний суд вважає доводи на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови поважними, тому відповідно до положень ст.ст. 289, 294 КУпАП поновлює строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Заслухавши пояснення захисника Самбур В.В., дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис, наявний в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за тестом Інструкція), визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Результати огляду на стан сп`яніння водія, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про що зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водій повимнен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку смедичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані, вірно застосовані та врахувані при постановленні рішення, і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП саме за порушення за порушення ним п. 2.5 Правил є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283, 284 КУпАП.

Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 02.01.2022 серії ДПР18 № 530280;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі;

- рапортом інспектора УПП в Житомирській області Лось В., згідно якого останній вказав, що ОСОБА_1 02 січня 2022 року о 00 годин 44 хвилини по вул. Жуйка, 9, в м. Житомирі, керував автомобілем «Volkswagen Passat» з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 в КУ «ОМСЦ» ЖОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2022, згідно якого останній відмовився від проходження огляду;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в присутності двох свідків;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського № АМ00114, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі;

Апеляційний суд окремо звертає увагу на те, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується також копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 5199282 від 02.01.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, згідно якої останній 02.01.2022 року о 00:44 по вул. Жуйка, 7 у м.Житомирі водій автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивоної безпеки та був непрестебнутий ременем безпеки, чим порушив п.23 в ПДР та вчинив правопорушененя передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. Вкаазана постанова ОСОБА_1 не оскаржувалася, дії працівників поліції щодо її винесення протиправними не визнавалися.

Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, факт керування транспортним засобом також не заперечував і сам ОСОБА_1 під час його зупинки працівниками поліції та подальшому оформленні як наведеної вище постанови, так і протоколу по ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги про про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Таким чином, з огляду на те, що подія була зафіксована поліцейськими за допомогою технічного засобу відеозапису, і відеозапис з вказаної камери було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення відбулося з дотриманням вимог закону, тому вказані докази є належними та допустимими.

Жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складеного протоколу стосовно ОСОБА_1 , відеозапису, стороною захисту не надано.

Доводи захисника про те, що увесь наданий відеофайл є небезперевним є слушними, однак зміст зафіксованого не викликає сумнівів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засособом, під час спілкування з працівниками поліції мав ознаки алкогольного сп`яніння, цього не заперечував, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, запропонованому працівниками поліції, відмовився.

Твердження захисника про те, що судом не були допитані свідки, зазначені в протоколі, та працівники поліції, не дивлячсиь на задоволення її клопотання про це, не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вказані свідки були запрошені вже після зупинки траспортнного засобу та в їх присутності ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, тому в частині керування чи некерування транспортним засобом показання свідків не є інформативними. Крім того, зазначені свідки на виклик суду не з`явилися, причин неявки не повідомили. При цьому клопотання про допит працівників поліції у якості свідків є безпідставним, оскільки вони не можуть бути свідками в справі, які самі оформлюють та формують, та в якій збирають докази.

Посилання захисника на відсутність на відеозапису даних про нероз`яснення прав ОСОБА_1 та на те, що свідки не представилися на відеокамеру не є такими порушеннями, які можуть бути підставою для визнання огляду недійсним та скасування постанови суду.

Неспроможними є і доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки судом проігноровані заяви про відкладення розгляду справи і справу розглянуто за відсутності його захисника.

Як вбачається з матеріалів справи в судові засідання, призначені на 28.04.2022, 16.06.2022, 23.05.2022, 23.06.2022, 04.07.2022 адвокат Самбур М.М. не з`явилась, надавала суду однакові за змістом клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану.

Однак суд відхилив клопотання адвоката Самбур М.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану за безпідставністю та розцінив їх як спосіб сприяння в ухиленні підзахисного ОСОБА_1 від відповідальності та провів розгляд справи у відсутності адвоката Самбур М.М., з чим також погоджується апеляційний суд. Воєнний стан в Україниі продовжує існувати на протязі тривалого часу, суд зобов`язазний з дотриманням процесуальних норм розглянути справу, яка надійшла до суду, застосувавши усі можливі заходи для дотримання прав учасників при її розгляді з огляду на особливості та форсмажорні обставини, що і було здійснено судом. При цьому сама захисник не заперечила того, що була присутня на одному із судових засідань, надавала свої заперечення проти протоколу, приймала участь в дослідженні доказів та представляла свою оцінку їм. Крім того в ході апеляційного перегляду справи як правопорушнику, так і його захисниці було надано неодноразову можливість бути присутніми в судових засіданнях, які також неодноразово відкладалися за різних обставин, та було надано можливість реалізувати свої права в ході апеляційного розгляду.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника та її додадткові доводі, висловлені в ході апеляційного розгляду безпосередньо в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження .

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги його захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, та закриття провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Поновити захиснику Самбур М.М. строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу захисника Самбур М.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: