Номер провадження 3/754/2087/22
Справа №754/5177/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 13.06.2022 року зазначено про те, що ОСОБА_2 13.06.2022 року о 10 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем Опель д/н НОМЕР_2 по пр.. Броварському, 3А (АЗС «WOG») у м. Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого трапився обрив заправочного шлангу, що призвело до пошкодження майна. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він заїхав на АЗС, припаркувався біля колонки, працівник АЗС вставив у бак автомобіля пістолет, він пішов сплачувати кошти, але йому повідомили, що палива немає. Тоді він вийшов і сказав працівнику АЗС, що він заправлятися не буде. Після цього він сів в автомобіль і розпочав рух, але відчув звук та побачив, що заправний шланг відірвався. Вважає, що його вини у тому, що сталося, немає. Також він зазначає, що п. 10.1 ПДР не порушував, оскільки іншим учасникам руху будь-яких перешкод не завдав.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 13.06.2022 року о 10 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем Опель д/н НОМЕР_2 по пр.. Броварському, 3А (АЗС «WOG») у м. Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого трапився обрив заправочного шлангу, що призвело до пошкодження майна. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, дії водія ОСОБА_2 призвели до обриву заправочного шлангу та пошкодження майна. Але при цьому слід зазначити, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що був обірваний заправочний шланг та пошкоджено майно, а також яке саме, до протоколу не долучено.

Крім того, відповідно до Правил дорожнього руху учасник руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Але у протоколі, складеному відносно ОСОБА_2 , відсутні дані про те, кому саме з інших учасників руху діями особи завдана шкода. Також не зазначено, чи були взагалі інші учасники руху.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська