ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/719/22 Справа № 193/999/21 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О.В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Каправчука В.Л., викладеним в апеляційній скарзі про поновлення строку на оскарження постанови судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює двірником в школі №116,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

23 червня 2022 року адвокатом Каправчук В.Л. до місцевого суду подано апеляційну скаргу на вказану постанову судді з клопотанням про поновлення йому строку на оскарження.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження його підзахисним вказує на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, про існування постанови дізнався лише через додаток ДІЯ.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, адвокат надіслав заяву по електронній пошті про відкладення розгляду справи, проте вказане заява не скріплена електронним підписом, тому ідентифікувати заявника не є можливим, тому вважаю за можливе розглянути дане клопотання за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що відповідає і узгоджується з вимогами частини шостої статті 294 КУпАП..

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Слід звернути увагу, що вказані вище норми закону вимагають додержання процесуальних строків, зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 252714 від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 , останній розписався в кожній графі вказаного протоколу, в тому числі і в графі, де особу ознайомлено з місцем та часом розгляду справи, а саме 22 вересня 2021 року о 09:00 год.

Разом з цим, згідно матеріалів справи, судове засідання відкладалось декілька разів у зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, на адресу ОСОБА_2 , яку він зазначив в адміністративному протоколі, а саме: АДРЕСА_1 були неодноразово направлені судові повістки.

З наведеного вище слідує, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим та обізнаними про наявність відносно нього справи в суді першої інстанції, а також про дату її розгляду. При цьому, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, та майже протягом року інтересу до результату розгляду справи відносно нього не виявляв.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Отже, доводи клопотання адвоката Каправчука В.Л. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через не обізнаність ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови судді, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в останнього були відсутні перешкоди для звернення до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії судового рішення в межах строку на оскарження.

Даний висновок повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання адвоката Каправчука В.Л. про поновлення строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити адвокату Каправчуку В.Л. в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2022 року, та апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Кононенко