П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ВАВ №094684 від 18.04.2022, вбачається, що 18.04.2022 року близько 18 год за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна 10а, у фоє Ужгородського РУП гр. ОСОБА_1 , долонею вибив мобільний телефон з рук гр. ОСОБА_2 ,чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Від потерпілого надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, а саме DVD диску із відеозаписом події 18.04.2022 року з телефону потерпілого ОСОБА_2 ..

У судове засідання гр. ОСОБА_1 , повторно не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомляв, заяв на подавав. Про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом надіслання судової повістки та через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https:// court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/.

В попередньому судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП не визнавав, вказував про можливість надання додаткового обґрунтування своєї позиції, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався. Свою поведінку мотивував тим, що його обурила поведінка потерпілого.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.04.2022 року, такий зазначив, що прийшов разом з дружиною до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 18.04.2022 року близько 18.00 год. з метою подати колективу заяву від мешканців ОСББ на дії працівників поліції. Де також знаходились сусіди ОСОБА_3 та його товариш ОСОБА_4 . ОСОБА_4 дістав телефон та почав його знімати, на що він попросив не знімати його та звернувся до працівників поліції, які не відреагували на зауваження. Він попередив ОСОБА_4 , що якщо він продовжить зйомку він виб`є його телефон з рук. В подальшому так і зробив, вибив телефон з рук.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, його винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , згідно з якими 18.04.2022 року близько 18.00 год. перебував в фойє Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щоб подати заяву. В цей час прийшов ОСОБА_5 , з яким він давно знайомий та почав вчиняти з ним конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 дістав свій телефон та почав знімати його дії. ОСОБА_5 вибив телефон з його рук. Матеріальних претензій не має до ОСОБА_7 , оскільки телефон цілий.

При дослідженні відеозапису, що поданий потерпілим для приєднання до матеріалів справи вбачається, що під час відеозйомки ОСОБА_1 , підійшов до особи яка проводила зйомку на телефон, та вибив його з рук, у зв`язку із чим телефон впав на підлогу, в ході якої висловлювався на адресу осіб нецензурною лайкою.

Вживання означених словосполучень стосовно певних осіб відноситься до лайливих слів, які містять образу і є неприпустимими у спілкуванні. Ці словосполучення були вжиті у присутності людей, порушили громадський порядок і спокій громадян.

Вказані докази є належними, допустимими та взаємопов`язаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 , у його вчиненні.

Відповідно до положень ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства - є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Друга ознака об`єктивної сторони цього правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки його дії виразились у вчиненні дрібного хуліганства.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить зі змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення враховую: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, стан його здоров`я, відомостей, що така є особою з інвалідністю першої або другої групи суду не надано, ступінь його вини, майновий стан відомостей що така офіційно працює суду не надано. Обставин, що пом`якшує відповідальність та обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

За таких обставин, враховуючи необхідність дотримання правил нормальної поведінки, настання можливих шкідливих наслідків такого недотримання, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накладення на гр. ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, передбаченого ст. 173 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, доцільним буде обрати стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн..

Керуючись ст.173, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, ч. 5 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що у грошовому еквіваленті становить 51 грн.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 (чотириста дев`ятсот шість грн.. 20 коп.).

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош