ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 632/80/22 Номер провадження 33/814/395/22Головуючий у 1-й інстанції Васянович Г.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія 122-4, 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Біленка Олександра Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Арсенал»,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Арсенал», визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29 грудня 2021 року близько чотирнадцятої години, в. м. Первомайський Лозівського району Харківської області біля будинку №58, розташованого у 1-2 мікрорайоні, керуючи транспортним засобом «Камаз 5310» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою інших осіб в результаті чого скоїв наїзд на опору лінії електропередач, після чого покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9.1 та п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року, ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Біленка О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Біленко О.О. в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Біленко О.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, та перебуванням ОСОБА_1 у зоні проведення активних бойових дій, у останнього не було можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними.

Мотиви суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідають вимогам ст.256 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони будь-якого складу адміністративного правопорушення є його протиправність, тобто скоєння такого діяння, яке заборонено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно вимог п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

З аналізу зазначених норм права та обставин пригоди, яка мала місце 29 грудня 2021 року, апеляційний суд приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_1 протиправного діяння у вигляді порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження опори лінії електропередач, як обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, є доведеним належними та допустимими доказами. Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 255412 від 19 січня 2022 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення та зі змістом якого під підпис ознайомлений скаржник; письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 поясненнями свідків; та рапортом поліцейського.

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість, доводи скаржника щодо невизнання факту вчинення ним адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме з пояснень ОСОБА_1 , останній особисто визнав факт керування транспортним засобом «Камаз 5310» д.н.з. НОМЕР_1 та наїзд на опору лінії електропередач, внаслідок чого її було пошкоджено.

Згідно з п.2.10а у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Зі змісту рапорту поліцейського від 29 грудня 2021 року та протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_2 , вбачається, що 29 грудня 2021 року близько 14 години, неподалік буд. № 58, що розташований у 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Лозівського району Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого, здійснюючи керування вищезазначеним транспортним засобом, здійснив наїзд на опору лінії електропередач.

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки останній не вжив невідкладних заходів щодо зупинки транспортного засобу і залишення на місці пригоди.

Більше того, із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , - працівниці магазину «Машенька», відомо, що 29 грудня 2021 року між тринадцятою і чотирнадцятою годинами вона від водія автомобіля «Камаз», який доставляв товар у магазин, дізналася, що ним було збито опору лінії електропередач, яка була встановлена поруч із магазином.

Натомість, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, ці пояснення свідків не суперечать іншим вищенаведеним доказам у справі, тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у формі умислу щодо залишення місця дорожньо-транспортної пригоди та відповідно події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Так, згідно вимог ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Також апеляційний суд погоджується з видом та розміром остаточно накладеного на ОСОБА_1 стягнення за порушення вимог ст.ст.122-4 та 124 КУпАП, а саме: штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.

Щодо доводів скаржника про закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 124 цього Кодексу, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода сталася 29 грудня 2021 року, а постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 була винесена судом 28 березня 2022 року, тобто не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 КУпАП, не сплинули, а тому у апеляційного суду немає підстав для застосування положень ст.38 КУпАП.

Отже, судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Біленка Олександра Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Біленку Олександру Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 березня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко