Справа №336/1526/22
Провадження №3/336/920/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Звєздова Н.С., за участі секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І., правопорушника ОСОБА_1 , адвоката Усенко А.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

12 квітня 2022 року до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №245136 від 28.03.2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, 28 березня 2022 року о 14.20 годині в м. Запоріжжі, Шевченківський район, вул. Юннатів, буд.36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився під час безперервної відео фіксації на бодікамеру MS474286. Від керування відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 29.06.2022р ОСОБА_1 та його захисник Усенко А.В. заперечували проти обставин, вкладених у протоколі. Захисник пояснив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки він не керував транспортним засобом. До того ж відеозапис, долучений до матеріалів справи не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та його було зупинено працівниками поліції. Окрім того відсутній безперервний відеозапис. ОСОБА_1 зазначив, що він не керував автомобілем, оскільки останній був припаркований біля буд. 36 по вул.. Юнатів в м.Запоріжжя. Адвокат Усенко А.В. заявив клопотання щодо закриття провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні 17.06.2022р., за клопотанням адвоката Усенко А.В., була допитана посадова особа, яка склала протокол інспектор В1 Р2 Б1 УПП ОСОБА_2 яка пояснила, що 28.03.2022 під час несення служби у складі патруля в Шевченківському районі м. Запоріжжя було помічено автомобіль Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 , який рухався з великою швидкістю в бік вул.. Панфьорова. Керуючись положеннями Закону України «Про національну поліцію», було прийнято рішення про зупинку вказаного автомобіля, шляхом подачі відповідного звукового сигналу через гучномовець та увімкненням синьо-червоного проблискового маячку. Але водій автомобіля не виконав вимогу про зупинку ТЗ та продовжив рух в бік вул. Сиромятнікова. Під час переслідування цього ТЗ водій на вимоги поліції про зупинку не реагував та продовжив рух транспортного засобу на великій швидкості. Ледь не в`їхавши в паркан житлового будинку №36 по вул. Юннатів, автомобіль Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 зупинився та з нього вибігло двоє чоловіків, пасажир відразу зупинився після голосової команди «Не рухатись», а водій намагався забігти у подвір`я будинку АДРЕСА_2 , але був затриманий поліцейським. Після встановлення особи водія, у нього під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. О 14.25 годині ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в медичному закладі, але він відмовився, що було зафіксовано на бодікамеру №474286. На водія було складено адміністративний протокол серії ААД №245136. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося оскільки він не мав його при собі. Автомобіль було евакуйовано на штраф майданчик. Відсутність в матеріалах справи відео з відеореєстратора пояснила тим, що відповідно до вимог Бойового розпорядження командира оперативного угрупування «Військ Дніпро» від 20.03.2022 було заборонено використовувати відео реєстратори. Додала, що під час спілкування з ОСОБА_1 коли складався протокол, останній сам підтверджував, що він перебував за кермом автомобіля.

Аналогічні пояснення посадова особа інспектор В1 Р2 Б1 УПП Никитенко М.В. надала у письмовій заяві від 20.06.2022р.

В судовому засіданні 29.06.2022р., за клопотанням адвоката Усенко А.В., в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який пояснив суду, що він є двоюрідним братом ОСОБА_1 . Зазначив, що в той день, якого числа не пам`ятає, зателефонував ОСОБА_1 з яким вони домовлялись поїхати та підписати контракт до ТРО. Вони повинні були зустрітися з ОСОБА_4 , щоб він відвіз їх до штабу. Коли вони підійшли до двору, точну адресу не пам`ятає, під`їхали поліцейські, напали на них, одягли кайданки. Зазначає, що його брат ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, ключів від автівки в нього не було, не бачив як відносно ОСОБА_1 складався протокол, не чув щоб поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Нещодавно дізнався, що відносно ОСОБА_1 складений протокол.

В судовому засіданні 29.06.2022р., за клопотанням адвоката Усенко А.В., був допитаний свідок ОСОБА_5 який пояснив суду, що він служить в ТРО, знайомий з ОСОБА_1 зі школи. В той день він повинен був відвезти його до штабу ТРО для підписання контракту. В денний час доби він, знаходячись у себе вдома, почув шум та лай собак, вийшов на подвір`я, побачив, що стоїть дві поліцейські машини, побачив хлопців в наручниках, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . В його володінні перебував транспортний засіб Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_2 , ключі від якого знаходились у нього. Автомобіль знаходився в його користуванні та знаходився біля його дому за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 проживає неподалік від нього. Він не був свідком складання протоколу відносно ОСОБА_1 та не чув щоб поліцейські пропонували останньому пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Після чого, ключі віддав ОСОБА_1 , як вони опинились у правоохоронних органів не відомо. Автомобіль забрав евакуатор. Із двору свідок під час подій не виходив.

Заслухавши пояснення захисника Усенко А.В., правопорушника ОСОБА_1 , інспектора Никитенко М. В., свідків, вивчивши письмові пояснення посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази, суд встановив, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР, а саме на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Із аналізу положень вказаної норми Закону слід зробити висновок, що під час розгляду даної категорії справ однією з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 8, 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Поліцейськими вказані вимоги законодавства дотримані та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 в свою чергу, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що підтверджується рапортом поліцейського та відеозаписом з бодікамери.

Положеннями пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Розділу І, Розділами ІІ та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст..ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Отже, повно, всебічно та ретельно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №245136 від 28.03.2022 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 28.03.2022 р. о 14 год.20 хв. в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Юннатів, буд.36, керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився під час безперервної відео фіксації на бодікамеру MS474286. Від керування відсторонений, шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Про повторність попереджений. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- відеозаписами з б/к №474286 співробітника поліції, які міститься на CD-дисках, що долучені до матеріалів справи та оглянуті суддею під час розгляду протокола про адміністративне правопорушення, з яких вбачається порушення ОСОБА_1 п.2.5. ПДР України, а саме відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а саме: на відео на 46 сек. на запитання поліцейського « Почему вы не останавливались?» ОСОБА_1 відповів «Потому что не было прав»; на 1 хв. 8 сек. на пропозицію поліцейського пройти медичний огляд водій ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; на 2хв. 40 сек. на запитання ОСОБА_6 «Почему я интересен?» поліцейські відповіли «Потому что ты водитель»; на 5 хв. 58 сек. на запитання поліцейського «За рулем?», інший поліцейський відповів «Да». Жодних заперечень ОСОБА_1 стосовно керування ним транспортним засобом правопорушник не зазначив. Окрім того, на відео, тривалістю більше 31 хв., ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування ним транспортним засобом;

- даними направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 28.03.2022;

- даними рапорту інспектора В1Р2Б1 УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Никитенко М.В.;

- відомостями з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.03.2022р.;

- усними і письмовими поясненнями посадової особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення інспектора В1Р2Б1 УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Никитенко М.В., яка зазначила, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та який відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_1 та його захисника Усенко А.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 28.03.2022 р., оскільки відповідно до дослідженого під час судового розгляду відеозапису, який міститься на CD-диску на якому зафіксовані події, які відбувалися 28.03.2022р. о 14 год.20 хв. в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Юннатів, буд.36, був зупинений автомобіль Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_2 , з якого можна зробити висновок, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом вище зазначеного автомобіля, поліцейськими було запропоновано останньому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився. Окрім того, жодного разу ОСОБА_1 не заперечив факту керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом.

Отже, дослідивши відеозапис в суді, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував факт керування автомобілем Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 .

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 28 березня 2022 року транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_1 є доведеним.

На підставі викладеного, суд визнає показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо керування ОСОБА_1 28 березня 2022 року о 14 год. 20 хв. в м.Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Юннатів, біля будинку 36, транспортним засобом Mercedes Benz CLK 320, реєстраційний номер, НОМЕР_2 , суперечливими та непереконливими, оскільки вони спростовуються відеозаписом з нагрудної відеокамери №474286 працівників патрульної поліції, згідно якого сам ОСОБА_1 керував транспортним засобом та який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тому суд розцінює показання свідків як намагання допомогти своєму товаришу уникнути відповідальність за вчинене ним правопорушення.

З урахуванням наведеного, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5. ПДР України та скоєнні правопорушення доведена повністю, суд його дії кваліфікує за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він, особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строком один рік.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції в Запорізькій області, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому, суд приходить до переконання, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Діяння за ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чині.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобам з явними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому суддя вважає стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення,а саме той факт що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки; особу порушника (притягався до адміністративної відповідальності, не працює, має посвідчення водія), ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Крім того, суд приходить до висновку, що в даному випадку застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст.40-1КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою,на яку накладено таке стягнення,сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 130, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягненн у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 копійок (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Повний текст постанови складений 30.06.2022р.

Суддя: Н.С. Звєздова