Справа 350/576/22
Номер провадження 3/350/215/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2022 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, який надійшли від Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за тестом - КУпАП), -

у с т а н о в и в:

Рожнятівським відділом державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) направлено до суду для розгляду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Суд, дослідивши та проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення на відповідність вимогам чинного законодавства України, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП, окрім іншого передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що є недопустимим з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, уточнення у судовому засіданні фабули правопорушення, усунення розбіжностей та неточностей, що мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі дії є порушенням ч.1 ст.6 «Про захист прав людини і основоположних свобод», тобто порушено принцип рівності сторін і змагальності судового процесу. За таких умов, особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №8 від 04.05.2022, він складений відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.183-1 КУпАП, якою передбачено притягнення до адміністративної відповідальності осіб за повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою або другою зазначеної статті.

Однак, з викладеної у протоколі суті адміністративного правопорушення вбачається, що неправомірні дії ОСОБА_1 , на думку органу, який склав зазначений протокол, полягали у не сплаті аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 фактично поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.183-1 КУпАП, проте його дії кваліфіковано за ч.3 ст.183-1 КУпАП.

Таким чином, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовано, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, формулювання обвинувачення у викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення формі та кваліфікація дій ОСОБА_1 є суперечливими, що позбавляє особу, щодо якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення (порушено право на захист) і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

За змістом ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч.4 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Разом з тим, до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 вчинення повторного протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою або другою статті 183-1 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч.ч. 2, 3, 4 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналізуючи вищезазначені вимоги чинного законодавства України, вбачається, що присутність особи, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення є обов`язковою.

Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вищезазначені вимоги чинного законодавства були дотримані.

Наведені вище порушення закону є істотними і не можуть бути усунуті судом.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в абзаці 2 пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014 року, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 цього кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин матеріали справи в силу п. 2 ст.278 КУпАП слід повернути органу, уповноважений на його складання для доопрацювання (належного оформлення), під час якого необхідно усунути вищевказані недоліки.

У разі пред`явлення ОСОБА_1 нового обвинувачення (правильного складення протоколу про адміністративне правопорушення), слід дотриматись вимог ст.ст.254, 256 КУпАП та інших вимог чинного законодавства України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.7, 245, 254, 256, 278 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи №350/576/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до відділення поліції №2 (сел.Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області для доопрацювання (належного оформлення).

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Бейко