ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1553/22 Справа № 203/3644/22 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Тарасевича Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченного ч. 5 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 10.09.2022 о 12:45 год. в Центральному районі м. Дніпра в умовах інтенсивного руху по вулиці Шмідта, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hundayі-10» д.н.з НОМЕР_1 , самовпевнено перестроювався ліворуч, в порушення п.п. 2.3 (д), 10.3 Правил дорожнього руху України, без завчасно увімкненого покажчика повороту, не даючи дороги попутному автомобілю «HondaAccord» д.н.з НОМЕР_2 , що рухався у цій лівій смузі, примусивши водія цього транспортного засобу ОСОБА_2 для забезпечення особистої безпеки та безпеки своїх пасажирів відворотом керма ліворуч змінити свій напрямок руху з виїздом на трамвайну колію та вжити гальмування до повної зупинки, чим порушив вимоги п. 2.3 д та п. 10.3. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Тарасевич С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Тарасевич С.В. зазначає, що постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріально і процесуального права. Апелянт зазначає, що, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 280 КУпАП та не з`ясував всіх обставин цієї справи. Разом з цим, захисник вказує, що працівники поліції у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікували дії ОСОБА_1 за п.п. 2.3Д, та 10.3 ПДР України, у разі порушення яких не настає адміністративна відповідальність за ст. 122 КУпАП. До того ж, суд вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення та встановлених фактичних данних винесеної постанові, посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушив п.п.9.2, 9.4, 10.5, 11.11, 11.2 ПДР України, тим самим вийшов й за межі диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, та залишив поза увагу, що зазначені пункти ПДР не закидаються у провину ОСОБА_1 , тому суд фактично перейняв на себе функцію обвинувачення, що є порушенням вимог чинного законодавства України. Окрім того, апелянт наголошує, що у справі відсутні пояснення свідків, які б могли підтвердити факт порушення ОСОБА_1 правил ПДР України, а доведеність його вини ґрунтуються лише на показах зацікавленої особи - водія ОСОБА_2 , але ці обставини судом першої інстанції було залишено поза увагою. З урахуванням наведеного, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Тарасевича С.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах доводів скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті заявлених у ній вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Як видно з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №354836 від 10.09.2022, 10.09.2022 по вул. Шмідта, 2, м. Дніпро водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Hundayі-10» д.н.з НОМЕР_1 при перестроюванні у ліво не надав перевагу в русі автомобілю "Honda Accord", д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався у попутному напрямку у лівій смузі, чим вчинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водія автомобілю «Honda Accord» різко змінити швидкість, напрямок руху та зупинитись, чим порушив вимоги п. 2.3 д та п. 10.3. ПДР України, й вчинив правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Частина 5 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за допущені порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 122 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 122 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, зокрема Правила дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 2.3 (д) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 10.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Разом з цим, диспозиція ч.ч. 1-4 ст. 122 КУпАП не встановлює адміністративну відповідальність за порушення вищевказаних пунктів ПДР України, що закидаються у вину ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, обставини, викладені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою наведені недолікі, які були допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які в свою чергу є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, та наявність в його діях складу цього правопорушення.

Окрім того, як видно з постанови, суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим, вийшов за межі обставин, викладених у протоколі, оскільки зазначив, що водій ОСОБА_1 порушив й положення п.п. 9.2, 9.4, 10.5, 11.11, 11.2 ПДР України, які йому у вину не закидаються, чим допустив порушення норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд не встановив належним чином фактичні обставин справи, чим порушив положення ст. 280 КУпАП, з яких убачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова щодо ОСОБА_1 скасуванню, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Тарасевича Сергія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко