ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1264/22 Справа № 190/764/22 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ліненко Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 06.06.2022 о 01.10 годин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», д.н.з НОМЕР_1 , й рухаючись по вул. Центральній в с. Саксагань Кам`янського району Дніпропетровської області, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому, від проходження огляду на факт вживання спиртних напоїв на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Ліненко О.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник Ліненко О.А. вказує, що постанова не відповідає вимогам законодавства, а викладені в ній фактичні обставини не відповідають наявним доказам у справі. Апелянт зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейськими не було складено акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та направлення на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Окрім того, звертає увагу на те, що під час судового розгляду справи, місцевим судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідків, а постанова не містить належних обґрунтувань такої відмови, що є значним порушенням закону. Разом з цим, апелянт наголошує, що в протоколі судового засідання не було зафіксовано заявленого ОСОБА_1 клопотання про допит свідків, що на думку сторони захисту є грубим порушенням вимог п. 5 ст. 281 КУпАП. До того ж, зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд у своєму рішенні посилається на письмові пояснення свідків, які не були присутні як на місці події, так і під час складання протоколу, що є істотним порушенням вимог закону. З огляду на викладені обставини, на переконання захисника, вина ОСОБА_1 є недоведеною, тому постанова підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд для належного з`ясування всіх обставин цього правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ліненко О.А., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №478645 від 06.06.2022, в якому, у відповідності до вимог закону, викладені обставини вчиненного ОСОБА_1 правопорушення, копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 06.06.2022 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якою підтверджується, що саме він керував транспортним засобом, вказаним у протоколі, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких також викладені події та обставини вчиненого правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейськими не було складено акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, та направлення на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, є необгрунтованими виходячи з такого.

Акт огляду на знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння поліцейськими не складався, оскільки водій відмовився від проведення такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а у відповідності до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і зазначає дії водія щодо ухилення від такого огляду.

Доводити апелянта про те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання захисника про допит свідків, та враховано лише письмові пояснення свідків, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду, а письмові пояснення свідків є доказами, у разі якщо вони не суперечать іншим доказам у провадженні.

До того ж, що судом було вжито заходів щодо належного з`ясування усіх обставин цієї справи, та допитано у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила факт того, що 06.06.2022 за кермом автомобілю «ВАЗ 2104», д.н.з НОМЕР_1 перебував водій ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що судом було порушено вимоги п. 5 ст. 281 КУпАП, оскільки у протоколі судового засідання не було зафіксовано заявленого ОСОБА_1 клопотання про допит свідків, є безпідставними, оскільки положення ст. 281 КУпАП передбачають ведення протоколу засідання лише для колегіальних органів, яким суд не являється. Разом з цим, як убачається з журналу судового засідання від 20.09.2022, його фіксування здійснювалось судом першої інстанції за допомогою технічних засобів, в якому відображено весь хід судового розгляду цієї справи.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності оскаржуваної постанови в ході апеляційного розгляду, не встановлено.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Ліненка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко