Провадження № 3/389/462/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Богданова Олена Едуардівна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ДПР 18 №240898, ОСОБА_1 28.05.2022 о 20.35 год. по вул.Нечаєва, в с.Дмитрівка, керував транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, проводився із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810», проба позитивна 1,67% проміле, з результатом огляду водій ОСОБА_1 згоден, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Його представник - адвокат Юхименко Н.В. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обгрунтувала тим, що у справі відсутні належні докази, які могли б свідчити про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи було встановлено, що порушена процедура огляду водія на стан сп`яніння, неналежно роз`яснені ОСОБА_1 його права , до протоколу додано вісім відеофайлів з невідомих записуючих засобів, шість з яких вірогідно, знято з невідомої камери зовнішнього спостереження, що є порушенням п.1.3, п.3.3 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», тобто такі файли не можуть бути доказом керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , скоєння саме ним правопорушення та бути покладені в основу рішення про накладення на нього адміністративного стягнення.

Вказані записи датовані 29.05.2022, однак на самих записах значиться дата та час 28.05.2022 з 19.23 год., на яких видно, як невстановлений автомобіль темного кольору проїхав по дорозі та зупинився в кінці дороги з невідомих причин. Який це автомобіль, його марка, номер, хто ним керував - з відеозаписів встановити неможливо. Відеозапис з камери зовнішнього спостереження переривається, має перерви в часі, через що з даних кадрів не можливо зробити жодних висновків. Ні в протоколі, ні в доданих матеріалах не відображено будь-яких відомостей про відеокамери та хто саме проводив відеозйомку.

Крім того, на відеозапису видно та чути як поліцейський пропонує особі, якого він називає «шановний», продути прилад «Драгер», при цьому, камера зняла лише ноги невстановлених чоловіків, колеса поліцейського автомобіля, асфальт дороги. З результатами огляду особа, яка продула прилад не погодилась та виявила бажання пройти огляд в закладах охорони здоров`я, однак таке клопотання поліцейським проігноровано. Натомість, у протоколі зазначено, що з результатом огляду ОСОБА_1 згоден.

Також, на відеозапису зафіксовано як поліцейський стисло зачитав ОСОБА_1 лише частину його прав, коли той лежав в машині швидкої допомоги та очікував негайної госпіталізації, не впевнився чи зрозумілі ОСОБА_1 його права. Протокол в присутності ОСОБА_1 не складався.

В судове засідання викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повідомлялися належним чином про час та місце судового розгляду, проте не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки.

Зважаючи на викладене та відповідно до правил ст.268 КУпАП суддя вирішив за можливе справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП розглядати за його відсутності та за відсутності його представника, на підставі даних адміністративної справи.

Дослідивши матеріали провадження, а саме:

- протокол серії ДПР 18 №240898 від 28.05.2022 відносно ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких вони були запошені для перевірки водія на стан сп`яніння та були присутніми лише під час продуву ОСОБА_1 алкотестера «Драгер 6810», при цьому очевидцями керування останнім транспортного засобу не були;

- відеозаписи, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, де зафіксовані події, що мали місце 28.05.2022, суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що 28.05.2022 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що останній 28.05.2022 о 20.35 год. по вул.Нечаєва, в с.Дмитрівка, керував транспортним засобом BMW, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, проводився із застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер 6810», проба позитивна 1,67% проміле, з результатом огляду водій ОСОБА_1 згоден, чим порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9 а Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1ст.130 КУпАП передбачається відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із досліджених в судовому засіданні восьми відеофайлів з невстановленого записуючого пристрою, які додані до протоколу серії ДПР 18 №240898 відносно ОСОБА_1 вбачається, що невстановлений автомобіль темного кольору проїхав по дорозі та зупинився в кінці дороги з невідомих причин, потім відеозапис з камери зовнішнього спостереження переривається, має перерви в часі, через що з даних кадрів не можливо зробити жодних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Суд не вправі самостійно встановлювати на стадії розгляду протоколу відомості, які б ідентифікували відеокамери, а тому винесення постанови з посиланням на записи з них як доказ вини - незаконне.

В даному випадку ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самих відеозаписах не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери її модель, марку, серійний номер, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Верховний Суд у своєму рішенні від 15 листопада 2018 року №524/5536/17 зазначив, що якщо постанова про притягнення особи до відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксування правопорушення, цей доказ є неналежним.

Також Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

А тому суддя вважає, що недотримання вимог закону з боку поліцейського призвели до того, що додані до протоколу відеозаписи не можуть бути використані, як належний та допустимий доказ.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, саме щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Враховуючи вищевикладене в судовому засіданні не знайдено жодних даних, які б спростовували доводи представника ОСОБА_1 , викладені нею в клопотанні щодо відсутності належних та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N926/08, рішення від 20.09.2016), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.ст.251 КУпАП).

Положення ст.62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, оскільки в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 . За таких обставин суддя вважає, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 247, 251, 252, 255, 256, 268, 277 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.Е. Богданова