Справа № 591/2671/22 Провадження № 3/591/1254/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря судового засідання Нанка Ю.О., в присутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2022 року серії ААД № 074205, водій ОСОБА_1 01.07.2022 року о 16 год. 57 хв. в м. Суми, кооперативі «Хімік», в районі вул. Володимирівська, буд. 75 керував т/з Chevrolet Niva 2123 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820 ARHК 0128, але ОСОБА_1 з позитивним результатом огляду 0,35 ‰ був не згоден, прослідувати до найближчого закладу охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП визнав та не заперечував проти тих обставин, що зазначені в протоколі. Просив при призначенні штрафу врахувати важкий матеріальний стан, мінімальний розмір пенсії та розстрочити виплату штрафу.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Глави 20 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння визначено як захід забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок) та ст. 266 КУпАП визначають чіткий алгоритм дій поліцейського, відповідно до якого в разі наявності в останніх підстав вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, працівники поліції повинні спочатку на місці запропонувати пройти відповідний медичний огляд. Якщо водій відмовляється пройти огляд на місці зупинки або не згоден з результатами проведеного на місці огляду, працівник поліції повинен запропонувати пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

З наданих суду адміністративних матеріалів, оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що поліцейськими було в повній мірі дотримано порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який передбачений зазначеними нормами чинного законодавства.

При цьому, слід зазначити, що керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найтяжчим порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Таким чином, у діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується зібраними матеріалами справи, дослідженими у суді, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.07.2022 року (а.с. 1);

- результатом проведеного тесту газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHК-0128 результат огляду 0,35 ‰ проміле, проба позитивна, тест номер № 765 від 01.07.2022 року (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHК-0128 (а.с.3), в якому зафіксовано ознаки виявлені поліцейським у ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає обстановці, позитивна проба та кількісний показник результати огляду та зазначено, що ОСОБА_2 не погоджується з таким результатом;

- довідкою, в якій зазначено інформацію про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.5).

Окрім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису на оптичному носії даних (а.с.6) переконливо та в достатній мірі підтверджені обставини, викладені в протоколі, зокрема 01.07.2022 року в м. Сумах ОСОБА_1 керував т/з Chevrolet Niva 2123 д.н.з. НОМЕР_1 о 16 год. 57 хв. його було зупинено поліцейським та у зв`язку з виявленням ознак сп`яніння було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 факт вживання алкоголю напередодні не заперечив та погодився пройти огляд на місці зупинки, однак з результатом газоаналізатора не погодився, на пропозицію поліцейського прослідував до медичного закладу відмовився.

Відтак, жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти наведеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться, у суду не має, тому факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ,суд вважає доведеним.

Враховуючи положення статті 33 КУпАП при накладенні стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а також те, що відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» у гр. ОСОБА_1 наявне посвідчення водія, вважаю за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З приводу заявленого ОСОБА_1 клопотання про розстрочку сплати штрафу слід зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Тобто, КупАП не регулює питання щодо можливості розстрочки виконання постанови.

Водночас, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». ЄСПЛ поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема кримінального, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Частиною 4 ст. 53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначення йому штрафу за цією статтею на користь держави в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн, а також те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує маленьку пенсію, його клопотання слід задовольнити та розстрочити йому виплату штрафу на строк 12 (дванадцять) місяців зі щомісячним платежем 1416,7 (одна тисяча чотириста шістнадцять) грн. 70 копійок щомісяця.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ч.4 ст. 53 КК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496,20 гривень.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Зарічного районного суду м.Суми від 15.07.2022 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17 000 грн на строк 12 місяців, зі сплатою штрафу рівними частинами по 1416,7 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 70 копійок щомісяця до 28 числа кожного місяця.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського Апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока