Справа №592/1071/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 33/816/225/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисника адвоката Руднєва Є.Г., потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Чеботарьова О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої складено протокол на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що він, 25 січня 2022 року о 15 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом Subaru, д. н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з вул. Можайська на вул.1-а Оболонська, не надав перевагу в русі транспортному засобу АЗЛК 2141, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. 1-ша Оболонська, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2022 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суддею суду першої інстанції не було дотримано норм матеріального та процесуального права, докази по справі дослідженні були не повно, не об`єктивно, а викладені у постанові обставини про його винуватість не відповідають дійсності.

Апелянт вказує, що судом не взяті до уваги пояснення сторони захисту про безпідставність пред`явленого звинувачення за п.10.2 ПДР України, при тому, що фактично вимог даного пункту він не порушував та й не міг порушити, оскільки дані вимоги ПДР України взагалі не мають жодного відношення до механізму виникнення дорожньо-транспортної події.

Апелянт вказує, що п.10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам, і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Поняття житлової зони визначено у 1 Розділі ПДР України - це дворові території, а також частини населених пунктів, позначені дорожнім знаком 5.34. Згідно до схеми протоколу огляду місця пригоди, вказаний дорожній знак 5.34, не зафіксований на місці пригоди, тобто вказане перехрестя вул. Мажайська та вул. 1-а Оболонська не може вважатися житловою зоною. Так само в місці ДТП не зафіксовано жодних прилеглих територій, стоянок, автозаправних станцій, іншого, що свідчить про те, що він не міг в жодному випадку допустити порушення п. 10.2 ПДР України і з врахуванням того, що у фабулі протоколі зазначено, що він виїжджав з однієї вулиці на іншу, тобто, в даному випадку слід застосовувати Розділ 16 ПДР України, який передбачає проїзд перехресть, а не п.10.2 ПДР України.

При цьому, апелянт зазначає, що згідно пояснень учасників ДТП, дана подія сталася взагалі внаслідок того, що водій автомобіля АЗЛК втратив контроль над керуванням автомобіля та його понесло на слизькій дорозі, через що і відбулося зіткнення, тобто, звинувачення його у порушенні п.10.2 є безпідставним.

Крім того, апелянт вказує, що зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на певній відстані від перехрестя, а якій саме - зрозуміти важко, на схемі вказаний розмір 150 метрів, однак до чого саме прив`язаний даний замір незрозуміло.

Також апелянт зазначає, що протокол, складений відносно нього, за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому відсутні об`єктивні ознаки складу правопорушення за п.10.2 ПДР України, а не зазначення в протоколі чіткої суті звинувачення, свідчить про порушення права на захист особи яку притягують до відповідальності, оскільки, не зрозуміло від якого саме звинувачення слід захищатися.

Апелянт вказує, що враховуючи, що дана справа була розглянута на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який, на його думку, є недопустимим доказом, то і інші докази які вказані в даному протоколі, є неналежними та недопустимими доказами по справі.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного ОСОБА_1 вважає, що він був притягнутий до відповідальності в порушення встановленого законом порядку, в порушення принципу законності та верховенства права.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника адвоката Руднєва Є.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Чеботарьова О.П., які вважали прийняте суддею рішення законним та обґрунтованим, просили залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, за наявності того, що ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнавав, його винуватість була встановлена суддею з врахування зібраних у справі доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №061139 від 25 січня 2022 року, схеми місця ДТП, письмовими поясненнями водіїв учасників ДТП.

Зі змісту протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вбачається, що останній, 25 січня 2022 року о 15 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом Subaru, д. н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з вул. Можайська на вул.1-а Оболонська, порушив вимоги п. 10.2 ПДР України ,не надав перевагу в русі транспортному засобу АЗЛК 2141, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. 1-ша Оболонська, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, дослідивши схему ДТП, яка також була врахована суддею при постановленні оскаржуваної постанови, апеляційний суд дійшов висновку, що вона складена з дотриманням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, в ній відображені усі необхідні дані про транспортні засоби та водіїв, учасників ДТП, а також відомостей, які механічні пошкодження отримали транспортні засоби внаслідок вказаної події.

Також, у своїх письмових поясненнях, складених власноручно, ОСОБА_1 зазначав про те, що він їхав по вул. Можайській, виїжджав на вул. 1-шу Оболонську і за деревами не помітив білий автомобіль АЗЛК 2141, а коли побачив, зупинився, але вказаний автомобіль їхав прямо на нього. Він намагався уникнути ДТП, почав рух, але отримав удар у лівий бік.

У свою чергу, інший водій - ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказував, що їхав з вул. Громадський провулок на вул. 1-ша Оболонська, з`їжджав з горки, побачив автомобіль, який виїжджав з прилеглої території, почав вповільнювались, за слизької дороги не зміг зупинитись, внаслідок чого сталося ДТП.

Таким чином, проаналізувавши усі наявні у матеріалах справи докази, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме водій ОСОБА_1 виїжджаючи на вул. 1-шу Оболонську не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який вже рухався по зазначеній вулиці і внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода з отриманням автомобілями пошкоджень та свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 124 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставність звинувачення його у порушенні п. 10.2 ПДР України, з посиланням на те, що вказаний пункт стосується тих, хто виїжджає на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, позначених дорожнім знаком 5.34, який відсутній на перехресті вул. Мажайська та вул. 1-а Оболонська і на місці ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними, з врахуванням того, що вказаний пункт ПДР України має виконуватись водієм не виключно у житловій зоні, на що вказує апелянт, і в незалежності від того, наявний вказаний дорожній знак чи ні.

Крім того, доводи апелянта про те, що протокол, складений відносно нього не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не сформульована суть його обвинувачення за п. 10.2 «Правил дорожнього руху» а також, що з схеми ДТП не можливо встановити до чого саме прив`язаний замір в 150 м, апеляційний суд не може прийняти до уваги, враховуючи ті обставини, що як протокол, так і схема ДТП були складені за участі ОСОБА_1 , який, при ознайомленні з їх змістом свої заперечень не склав, зауважень не висловив, від підписання протоколу та схеми не відмовився, про що свідчить його особистий підпис, тобто, був згодний зазначеними в них обставинами.

При цьому, доводи апелянта про те, що поясненнями ОСОБА_2 підтверджується те, що ДТП сталася саме у зв`язку з тим, що він втратив контроль над керуванням автомобіля, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, якими б підтверджувався той факт, що останній порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого відбулося ДТП і транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Протокол про адміністративне правопорушення був складений саме у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_2 такий протокол складений не був.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі, і рішення судді суду першої інстанції в частині визнання останнього винним у вчиненні вказаного правопорушення є законним та обґрунтованим.

Крім того, встановивши, що з часу вчинення вказаного адміністративного правопорушення на час розгляду справи пройшли строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, суддя суду першої інстанції вірно закрив провадження відносно ОСОБА_1 саме з цих підстав.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 червня 2022 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.