ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/5402/20 Головуючий суддя І інстанції Маньковська О.О.
Апеляційне провадження № 33/818/475/22 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Запорожця Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відсутній, громадянина Україна, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп.

Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_2 , 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 2110 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, виїхав на смугу зустрічного руху громадського транспорту, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Caravelle державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.5 ПДР України.

ОСОБА_1 , 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем, що рухався в попутному напрямку по смузі зустрічного руху громадського транспорту. Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати, ухваливши нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не порушував вимоги п.10.1 Правил Дорожнього руху України, а подія ДТП сталася внаслідок дій водія ОСОБА_2 , який порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху України виконувати маневр розвороту, що і призвело до зіткнення.

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 неодноразово не з`явилася, але йому направлялися судові повістки про місце, дату та час попереднього судового засідання в суді апеляційної інстанції, яку він спочатку отримав 29.06.2021 року, про свідчить її власноручний підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення (арк.30, 34), а друга судова повістка повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання (арк. 46, 56-58). Крім того, під час підготовки до розгляду справи, судом здійснювалися заходи щодо виклику ОСОБА_2 за номером мобільного телефону, що є наявним в матеріалах справи, але, згідно повідомлення оператору мобільного звязку, цей мобільний телефонний номер не обслуговується.

В судому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Запорожець Д.В., з урахуванням зазначених обставин, вважали за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_2 .

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Слід також зазначити, що у відповідності до ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та ОСОБА_3 не була позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань , користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.

Крім того, судом першої інстанції неодноразово здійснювалися заходи щодо виклику свідків інспектора ОСОБА_4 , (арк.31, 32, 33, 35, 42, 48, 51), інспектора Жирнова С.М. (арк.43, 49, 52), але останні, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду, в суд апеляційної інстанції не з`явилися.

За таких обставин, враховуючи думку ОСОБА_1 та його захисник Запорожця Д.В., суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які без поважних причин не прибули в судове засідання в суд апеляційної інстанції та будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, з урахуванням апеляційних доводів, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та наявних відомостей у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисник Запорожця Д.В., які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з відомостей, що є наявними в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо порушення Правил дорожнього руху України.

Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, виходячи з наступного.

Так, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується доказами, а саме відомостями, що містяться у: протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286712 від 09.07.2020 року та серії ДПР18 № 286713 від 09.07.2020 року (а.с. 2, 3); схемі місця ДТП, що сталася 09.07.2020 року (а.с.3); відеозаписі відеореєстратора, який міститься на DVD-R диску та долучений до матеріалів справи (а.с.13), а також на усні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими ними в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Як вбачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ДПР18 № 286712 від 09.07.2020 року, ОСОБА_2 , 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, виїхав на смугу зустрічного руху громадського транспорту, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.5 ПДР України (арк.1).

З відомостями, зафіксованими у цьому протоколі ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі (арк.1).

З відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286713 від 09.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем, що рухався в попутному напрямку по смузі зустрічного руху громадського транспорту. Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України (арк.2).

З відомостями, зафіксованими у цьому протоколі ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі та наявність його власноручних пояснень до нього (арк.2).

Крім того, відповідно до відомостей зафіксованих в схемі місця ДТП, яка сталася 09.07.2020 року, об`єктивно вбачається, що дорожньо-транспортна пригода між автомобілями ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , які спочатку рухалися в попутному напрямку, сталася здійсненні ОСОБА_1 маневру поворот ліворуч, на відстані 2.95 м від лівого узбіччя. При цьому автомобіль ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , рухався у відведеній смузі рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів, визначеному знаком 5.8.

Суд бере до уваги те, що незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівника поліції під час складання ним протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, цей протокол та схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії службової особи, що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівника поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівника поліції під час складення протоколу або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у схемі місця ДТП.

З відомостей відеозапису події від 09.07.2020 року, долученого до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль Volkswagen Caravelle, під керуванням ОСОБА_1 , рухається по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові збоку пр. Московського в бік вул. Молочної. При здійсненні маневру повороту ліворуч на вул. Фесенківську, відбувся удар в ліву частину даного автомобіля автомобілем ВАЗ 2110, під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі громадського транспорту.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 в пояснив, що 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, з метою уникнути ДТП, був змушений виїхати на смугу зустрічного руху громадського транспорту, оскільки автомобіль Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , не увімкнувши покажчик повороту, різко змінив напрямок руху та почав здійснення повороту ліворуч. Оскільки зправа був щільний трафік руху автомобілів, він виїхав на зустрічну смугу громадського транспорту. Зазначив, що в даній ДТП винними є обидва водія, зокрема, зазначив, що не дотримався безпечної дистанції руху, тоді як водій ОСОБА_1 , при здійсненні повороту ліворуч, не увімкнув покажчик повороту.

Водій ОСОБА_1 в суд першої та апеляційної інстанції пояснив, що 09 липня 2020 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Caravelle, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , біля будинку 1 по вул. Б. Потьомкін в м. Харкові, при повороті ліворуч, завчасно увімкнув покажчик повороту, впевнився в безпеці свого маневру та при здійсненні повороту ліворуч, отримав удар в ліву частину автомобіля. Вважав в даній ДТП винним водія ОСОБА_2 , оскільки останній виїхав на смугу зустрічного руху громадського транспорту.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно пункту 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечував. Причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 .

При цьому, апеляційний суд погоджується з критичною оцінкою судом першої інстанції доводів сторони захисту щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки з відео, що міститься в адміністративному матеріалі, вбачається, що водій ОСОБА_1 рухався прямо по своїй смузі руху, та, не впевнившись в безпеці свого маневру, здійснив поворот ліворуч, внаслідок чого сталася подія ДТП.

Апеляційний суд також бере до уваги відомості схеми місця ДТП, з якої вбачається, що автомобіль Volkswagen Caravelle, яким керував ОСОБА_1 , має наступні механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: ліве переднє крило, передній бампер зліва, передня ліва блок-фара, а у автомобіля ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , - праві передні та задні двері, задня праве крило, передня права блок-фара.

Тобто, з цих відомостей схеми місця ДТП, а також з долученого до справи відеозапису, вбачається, що водій ОСОБА_1 почав здійснювати маневр поворот ліворуч, коли транспортний засіб під його керуванням фактично знаходився паралельно з автомобілем ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а тому апеляційний суд критично відноситься до доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що, коли ОСОБА_1 почав здійснювати свій маневр, автомобіля ОСОБА_2 не було на шляху руху.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне порушення. Крім того, такі твердження апелянта щодо його невинуватості у дорожньо-транспортній пригоди повністю спростовуються відомостями, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286712 від 09.07.2020 року та серії ДПР18 № 286713 від 09.07.2020 року , схемі місця ДТП, що сталася 09.07.2020 року , відеозаписі відеореєстратора, який міститься на DVD-R диску та долучений до матеріалів справи, а також уснями поясненням ОСОБА_1 , наданими в судах першої та апеляційної інстанції, та ОСОБА_2 , наданими ним в судовому засіданні в суді першої інстанції.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому, суд приходить до висновку про наявність провини в діях водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху громадського транспорту, рух по якій забороняються правилами дорожнього руху України, відповідно до п. 17.1 цих Правил, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Caravelle державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Викладені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, а водій ОСОБА_2 - п. 10.5 Правил Дорожнього руху України, внаслідок чого сталася подія ДТП, тобто вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, належить врахувати, що матеріали справи містять достатню кількість відомостей щодо події дорожньо-транспортної пригоди, оцінка яких не потребує спеціальних знань, тому на час апеляційного розгляду не вбачається необхідності залучення експерта, який володіє спеціальними знаннями.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ним п.10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху України, а ОСОБА_2 - п. 10.5 Правил Дорожнього руху України, та притягнуто їх за ст.124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання ОСОБА_1 на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та мають суб`єктивний характер.

Апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков