Справа № 544/648/22
№ пров. 3/544/288/2022
Номер рядка звіту 156
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Ощинської Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 11.08.20211 ТСЦ 5343, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 25.06.2022 вказано, щоОСОБА_1 25 червня 2022 року о 07 годині 41 хвилин у м. Пирятин по вул. Січових Стрільнів, 42, керував автомобілем Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_4 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9-а Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і тому повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що 25 червня 2022 року як зазвичай поснідав, випив каву. О 07 годині 41 хвилин у м. Пирятин виїхавши на автомобілі Peugeot Partner, державний номерний знак НОМЕР_4 , з дому на чергування до роботи по вул. Січових Стрільнів, 42, був зупинений працівниками управління патрульної поліції. При спілкування з працівниками поліції йому було повідомлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, проте, знаючи, що він не вживав алкогольні напої, свідомо на пропозицію пройти тест газоаналізатором Драгер погодився. Здійснив лише контрольний задув, більше не пропонували. З результатом не погодився, про що повідомив працівників поліції, проте останні ніяк не відреагували. В результаті було складено протокол про адміністративне правопорушення з яким він не погоджується так як не вживав алкоголь і просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення (про що також подав письмову заяву), посилаючись на те, що належних доказів для притягнення його до адміністративної відповідальності суду не надано.

Вислухавши особу, правопорушника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 230468, відеозапис, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Розділом 1 п. 2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`ніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Під час дослідження відеозапису з боді-камери наданого як доказ до протоколу, та наданих ОСОБА_1 пояснень, судом встановлено, що працівниками патрульної поліції порушено ряд процесуальних норм.

Для проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вказуються підстави, що зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, з невідомих для суду та особи, підстав, які також не зазначені і у протоколі серія ААД № 230468 від 25.06.2022, інспектором Штаферуном В.В. не зазначаючи ознак алкогольного сп`яніння, проведено освідування газоаналізатором, а іншим інспектором складено акт огляду.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, жодних із перелічених вище ознак алкогольного сп`яніння, під час перегляду відеозапису встановлено не було. Відповідно до наданих пояснень ОСОБА_1 він мав відмінне самопочуття, ознаків, що свідчили б про перебування його у стані сп`яніння не було.

Проведення огляду інспектором поліції було більше схоже на змушування (тиск) для його проходження.

Продовжуючи порушення, інспектором було проведено на місці зупинки ALCOTEST 6820 за допомогою газоаналізатора Drager, що є ніщо інакшим як проведення огляду.

ОСОБА_1 під час проведення огляду висловив свою незгоду з результатами останнього, проте для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я направлений працівниками поліції не був, а працівники поліції запросивши двох свідків, на місці по результатам огляду склали протокол. З відеозапису також не вбачається цілісність упаковки та розпакування муштука для газоаналізатора, що ставиться судом під сумнів. З відеозапису лише вбачається, що було зупинено багато транспортних засобів і всі проходили огляд інспекторами.

До матеріалів справи також не надано Протокол повірки газоаналізатора Drager, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його придатність для використання.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, і суд вважається його недійсним (ч. 5 цієї статті).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

За таких обставин, беручи до уваги, надані до протоколу матеріали та сам відеозапис, суд, керуючись ст. 62 Конституції України, має всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тлумачити на його користь.

Отже, суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектори діяли у порушення вимог ст. 266, 268 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103.

Також, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до висновків, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст. 62 Конституції України, обов`язок нести тягар доказування, лежить на органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумпції невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи вищевикладене та з огляду на положення КУпАП щодо доказування, об`єктивні докази, які б достеменно та "поза розумним сумнівом" свідчили про вчинене ОСОБА_1 порушення п. 2.9 а ПДР України, в матеріалах справи відсутні.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 склад адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, провадження у справі підлягає закриттю

Керуючись ст. 7, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Ощинська