Справа № 697/756/22
Провадження № 3/697/414/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) -

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області 02.06.2022 з Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області надійшло два адміністративних матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В порядку автоматизованого розподілу справ вказані матеріали надійшли в провадження судді Скирди Б.К. (Справа № 697/756/22, провадження № 3/697/414/2022 та № 697/757/22, провадження № 3/697/415/2022).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне об`єднати зазначені адміністративні матеріали в одне провадження та за результатами їх розгляду прийняти одне рішення, оскільки правопорушення вчинені однією особою та справи одночасно розглядаються одним і тим же суддею Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157594 від 26.05.2022, 25.05.2022 о 22 год. 50 хв. на а/д Р-09 с. Литвинець водій ОСОБА_1 керував скутером Honda Spacy, б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почервоніння очей, різкий запах з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності лікарів та відео, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 157595 від 26.05.2022, 25.05.2022 о 22 год. 50 хв. на а/д Р-09 біля повороту на с. Литвинець, водій ОСОБА_1 керував скутером Honda Spacy, незареєстрованим, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив пункти 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, свої інтереси в суді доручив представляти адвокату Бовшику М.Ю., який просив закрити провадження у справах на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаних адміністративних правопорушень. Подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що наприкінці дня, 25.05.2022, ОСОБА_1 перебував на сидінні мопеда, який знаходився в нерухомому стані. В цей момент до нього приїхали працівники поліції, проти його волі зняли з нього шолом та сказали йому, що він керував транспортним засобом, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння і його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 заперечив твердження працівників про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак працівники склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а надалі без будь-яких причин та обґрунтувань одягнули на нього кайданки та відправили його до Канівської багатопрофільної лікарні. Також працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Вважає, що працівниками поліції не доведено факт вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейський здійснив вимогу зупинки транспортного засобу, оскільки без наявної вимоги зупинки неможливе і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Всупереч вимог ст. 256 КУпАП у протоколі відсутнє посилання на частину статті 122-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, неможливо виділити конкретний склад адміністративного правопорушення.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником зазначено, що з фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 і керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є взаємовиключними правопорушеннями. З протоколу від 26.05.2022 серії ААБ № 157594 неможливо виділити конкретний склад адміністративного правопорушення, а отже і встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім цього, поліцейські не пропонували ОСОБА_1 провести огляд на місці зупинки, де він знаходився разом з мопедом з використанням спеціальних технічних засобів, як визначено в п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. Матеріали справи взагалі не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на його місці перебування чи виразив незгоду з результатами огляду, оскільки згідно Інструкції саме ці умови є визначальними для проведення огляду в медичному закладі. Проте, поліцейські силоміць доставили його до медичного закладу для проведення огляду. В медичному закладі ОСОБА_1 виконував вказівки лікаря, що додатково підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, однак, чи то, у зв`язку поломкою вимірювального приладу, чи недостатнього кваліфікації лікаря, результат огляду не вдалося отримати. Також, в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, форма якого затверджена Інструкцією. У складеному поліцейськими протоколі свідками вказані працівники медичного закладу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак їх підписи відсутні в протоколі, що свідчить про недостовірність даних записів. Звернув також увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вивчивши матеріали адміністративних проваджень, суддя встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних порушень передбачених ст. 122-2 КУпАП (невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, посадова особа органу поліції, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана довести не тільки факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а й факт керування цією особою транспортним засобом в момент події, що стала підставою для проведення огляду.

Частиною 1 статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, такий обов`язок покладається саме на водія транспортного засобу, який керує автомобілем.

Факт керування автомобілем може бути доведений: показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто, і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відеореєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ за № 157594 від 26.05.2022 вбачається, що ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що такий не містить даних, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. З відтворених та досліджених під час судового засідання відеозаписів, до речі, один з яких не містить звуку, не вдається за можливе встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість ОСОБА_1 заперечував будь-який факт керування та пояснював, що таким транспортним засобом не керував.

Тобто, матеріали справи не містять відеозапису, який би чітко підтверджував, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, чи який би фіксував факт керування ним транспортним засобом.

Таким чином, надані працівниками поліції відеозаписи не можуть без об`єктивного підтвердження цього факту іншими доказами, слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, вони не підтверджують факту керування ним транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною, яка має бути встановлена для настання відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових пояснень гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вказані особи пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в лікувальному закладі. Однак, такі пояснення також не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі пояснення відбиралися у лікувальному закладі при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не на місці зупинки транспортного засобу.

Інші дані, в тому числі пояснення інших свідків, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував скутером та був зупинений працівниками поліції в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, як вірно в судовому засіданні зазначено захисником, у складеному поліцейськими протоколі свідками вказані працівники медичного закладу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак їх підписи відсутні в протоколі, що свідчить про недостовірність даних записів.

Суд також звертає увагу, що у працівників поліції є можливість альтернативного огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, зокрема приладу «Драгер».

Однак, як вбачається з переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за порушення ним вимог п. 2.4, 8.9 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП, суд зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9. (б) Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Однак, крім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять доказів невиконання ОСОБА_1 законної вимоги про зупинку транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів.

З оглянутого судом відеофайлу, який додано до протоколу на СD-R-диску, не вбачається фіксації правопорушення ОСОБА_1 за обставинами зазначеними в розглядуваному протоколі. Зокрема, немає фіксації переслідування ОСОБА_1 на службовому автомобілі працівників поліції.

Крім цього, згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення стаття 122-2 складається з 2 частин, однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за якою саме частиною ст. 122-2 КУпАП притягається до відповідальності ОСОБА_1 .

Зазначені вище обставини викликають сумніви щодо наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-2, ч. 1 ст. 130, 279, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справи № 697/756/22 та № 697/757/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати та розглядати в одному провадженні, присвоївши спільній справі № 697/756/22.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Б. К. Скирда