ПОСТАНОВА

Справа № 947/13835/22

Провадження № 3/947/4125/22

07.07.2022 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАВ №293222 від 25.06.2022, складений ДОП СП ВП№4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Андрієць Ю.М. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.06.2022 близько 10.00 год., за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту висловлювалася нецензурною лайкою на адресу громадянина на ім`я ОСОБА_2 , з яким підтримує фактичні шлюбні відносини, погрожувала йому фізичною розправою.

ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явилася. Про направлення матеріалів щодо неї до Київського районного суду м.Одеси була повідомлена належним чином під розписку в протоколі. Вона була додатково сповіщена через дільничного офіцера поліції про судове засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибула до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо неї направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавилася справою щодо неї, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, до суду не прибула. Тому, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без її участі. Як вбачається з матеріалів справи свою вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та письмовими поясненнями постраждалої від домашнього насильства особи, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, насильство за ознакою статті, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винної.

Крім того, відповідно до п.5 ст.35 КпАП України, обставиною, яка обтяжує відповідальність, визнається вчинення правопорушення в період дії воєнного стану на території України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 (Двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (Чотириста дев`яноста шість) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.