Справа № 308/7340/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2022 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Савчука, на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2022 року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Вилучені на підставі ст. 511 Митного кодексу України згідно з протоколом про порушення митних правил № 0548/30500/22 від 24.05.2022 товар та транспортний засіб, а саме: валютні цінності гривні України, банкноти номіналом 500 та 1000 гривень, у кількості 1800 банкнот, вартістю 1100000; легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «Prius+», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , рік виготовлення 2017, тип двигуна гібрид, об`єм двигуна 1798 см3, кількість місць з місцем водія 7, повернуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або його представнику.

Не погоджуючись з даною постановою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Савчук подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскації транспортного засобу, із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для їх переміщення.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст.489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 були дотримані в повному обсязі.

Встановлено, що під час здійснення митного огляду автомобіля марки «Toyota», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , в якому в якості пасажирів слідували ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , були виявлені товари валютні цінності, а саме гривні України в сумі 1100000, які ОСОБА_2 визнав своєю власністю. Виявлені валютні цінності знаходилися у передній панелі салону транспортного засобу (торпеді) та доступ до них став можливий після відкриття нижньої частини бардачку та демонтажу дверки на задній стінці бардачку розміром 36х16х14 см, що прикривала доступ до вказаних валютних цінностей.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

В матеріалах справи відсутні докази, що транспортний засіб піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон, валютні цінності знаходилися у передній панелі салону транспортного засобу (торпеді), тобто жодні зміни не вносилося та переобладнання не вчинялися, отже такий характер, місце та спосіб приховування товару від митного контролю не підпадає під визначення спеціального виготовленого сховища (тайника), закріпленого у МК України.

Додаткові дослідження, які б підтверджували факт виготовлення спеціального сховища окремо від транспортного засобу для переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, - в матеріалах справи відсутні.

Отже твердження про те, що місце виявлення товару у вилученому транспортному засобі є спеціально виготовленим тайником - безпідставне і таке, що не має під собою ніякого підґрунтя, не відповідає дійсності і матеріалам справи.

Крім того, протокол про порушення митних правил №0548/30500/22 від 24.05.2022 року, також не містить жодних відомостей про те, що в конструкцію автомобіля вносились конструктивні зміни та те, шо саме ОСОБА_2 вносив такі зміни або спеціально обладнав існуючі конструктивні ємності для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, які є відповідно до п. 53 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України обов`язковою ознакою використання конструктивних ємностей автомобіля з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, як у спеціально виготовленому тайнику.

Згідно МК України джерелами права у сфері питань державної митної справи відповідно до ст.ст. 1, 460, 487 МК України є Конституція України, інші Закони України, у тому числі КУпАП, та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана BP України. При цьому, якщо міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені МК України, застосовуються правила міжнародного договору.

Так, 17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), яка згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» є частиною національного законодавства України і має пріоритетне значення.

З огляду на таке при вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення суд вірно виходив також із положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, які, згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права, і якими регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім того ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005 у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06.11.2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2022 року залишити без змін.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Закарпатської митниці О. Савчука, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага