Справа № 357/5480/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2022 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Міністерства Оборони України військової частини НОМЕР_2 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби: військової частини НОМЕР_2 майстер ремонтної роти РАО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні.

за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

22.05.2022року близько 09год.00хв., у м.Біла Церква, по проспекту Князя Володимира, будучи відповідно до вимог ст.ст.98.102 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України чатовим, озброєний штатною зброєю автоматом АКС-74 № НОМЕР_1 та 5,45мм набоями до нього, виконував бойове завдання з охорони та оборони важливого інфраструктурного об`єкта Білоцерківської громади Київської області-міст по проспекту Князя Володимира через річку Протока. Того ж дня за цією ж адресою, близько 11год.00хв., в умовах особливого періоду, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.23Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою розважитись, порушив правила поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, які встановлені для посадових осіб варти з числа військовослужбовців Збройних Сил України ст.ст.111,112,195-202, 230,233, 234, 235 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України-без визначених зазначеними нормами підстав зняв автомат АКС-74 № НОМЕР_1 з запобіжника, дослав патрон у патронник та здійснив кілька пострілів у бронежилет солдата ОСОБА_2 , який належить останньому на праві приватної власності та за пропозицією солдата ОСОБА_2 був обладнаний як мішень.

Відповідно до матеріалів перевірки Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області від 22.05.2022року №17014 за фактом вчинення протиправних дій, військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 солдатами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в діях військовослужбовців ознак кримінального правопорушення не виявлено. Матеріали перевірки направлені командиру військової частини НОМЕР_2 для вирішення питання про дисциплінарну відповідальність правопорушників відповідно до ст.15КУпАП начальником Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свою вину визнав, розкаюється в скоєному.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду. Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу докази, а саме: наказ командира військової частини НОМЕР_2 №1241 від 03.06.2022року, акт службового розслідування стосовно старшого солдата по мобілізації ОСОБА_2 , та солдата ОСОБА_1 , витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №1094 від 22.05.2022року, розпорядження командира військової частини НОМЕР_2, пояснення свідків, службова характеристика, медична характеристика, витяг з наказу №261 від 13.10.2020року, копія військового квитка, клопотання, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу, в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», передбачено справляння судового збору із особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом із тим, нормами п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись статтями 33-35, 172-19, 268, 284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору, на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. П. Шовкопляс