ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/829/22 Номер провадження 33/814/363/22Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т. М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
Категорія ч.2 ст.173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11 травня 2022 року близько 16:00 год., вчинив економічне та психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , а саме заволодів шляхом обману її ліками , які знаходились в 117 каб. Карлівської АЗПСМ та не віддавав їх, чим психологічно тиснув на останню, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просить її змінити в частині накладення адміністративного стягнення змінивши адміністративний арешт на штраф або громадські роботи.

Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що місцевим судом не було взято до увагу наявність пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття та усвідомлення протиправності поведінки.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі та окремій заяві заявив клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності.

Мотиви суду

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 054754 від 12 травня 2022 року вбачається, що 11 травня 2022 року близько 16:00 год. ОСОБА_1 , вчинив економічне та психологічне насильство відносно ОСОБА_2 , а саме заволодів шляхом обману її ліками, які знаходились в 117 каб. Карлівської АЗПСМ, та не віддавав їх, чим психологічно тиснув на останню, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, а також з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 12 травня 2022 року на ОСОБА_1 вже було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу (справа № 531/809/22).

Тобто, ОСОБА_1 є особою, яка після накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинила аналогічне правопорушення.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №054754 від 12 травня 2022 року (а.с.2); протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с.3); пояснення потерпілої ОСОБА_2 , в яких зазначено, що вона дійсно раніше проживала разом з громадянином ОСОБА_1 , але у зв`язку з спорами на побутовому рівні, попрохала останнього покинути її домогосподарство, після чого ОСОБА_1 став їй погрожувати фізичної розправою, переслідувати, а 11.05.2022 року шляхом зловживання довірою лікарів забрав її ліки з Карлівської АЗПСМ та почав психологічно тиснути (а.с.4); пояснення ОСОБА_1 (а.с.5-7) та пояснення медичної сестри ОСОБА_4 (а.с.9)

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства повторно протягом року.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Санкція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає за вчинення домашнього насильства накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст.34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Крім того, орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 частково визнав вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим дану обставину, яка прямо передбачена ст.34 КУпАП, необхідно визнати, такою, що пом`якшує відповідальність.

Також апеляційний суд вважає необхідним врахувати обставину, яка має значення для правильного вирішення справи, зокрема те, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства повторно протягом року, даний факт свідчить про систематичне вчинення ним протиправних дій та про можливі наміри вчинення їх в майбутньому.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд вірно застосував до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство), стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, що цілком буде відповідати особі правопорушника, суті вчиненого ним правопорушення та наслідкам його вчинення.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючисьст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко