ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 червня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 червня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14.04.2022 року о 15 год. 40 хв. в м. Чернівці по вул. Миру, 16 керував транспортним засобом марки Audi A 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння(звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук та лиця). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 06 червня 2022 року.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовував тим, що постанова суду є незаконною та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд в своєму рішенні невірно зазначив про те, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки в самому протоколі вказано, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ЄУНСС: 725/2070/22

Номер провадження:33/822/374/22 Головуючий у І інстанції: Федіна А.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Вказував і на те, що працівник поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та безпідставно запропонував йому пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Також, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки зазначений у ньому час вчинення адміністративного правопорушення не співпадає з відеозаписом подій та направленням на проходження медичного огляду.

Зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому , що в матеріалах справи відсутнє посилання на свідків, які мали бути присутні при його відмові від проходження огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертав увагу і на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, оскільки даний працівник поліції не був присутній при зупинці транспортного засобу і взагалі не був очевидцем так званого правопорушення.

Стверджував, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неповними та не відображають всіх обставин справи, а тому є неналежними доказами по справі.

Таким чином, вважає, що матеріали справи свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Веселий С.В., будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися та про причини свої неявки суд не повідомили, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №336960 (а.с.1), свідчать про те, що 14.04.2022 року о 15 год. 40 хв. в м. Чернівці по вул. Миру, 16 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння(звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців з рук та лиця). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд невірно вказав у своєму рішенні про перебування його у стані наркотичного сп`яніння, а не алкогольного сп`яніння, як про це вказано у самому протоколі, є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи, оскільки як було встановлено районним судом та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що зазначено у вказаному протоколі.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується оглянутим відео з бодікамер працівників поліції (а.с.8 -диск), яке наявне в матеріалах справи, з якого видно, що після зупинки транспортного засобу та виявлення у водія ознак сп`яніння, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився. Проте, прибувши у медичний заклад, він в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду.

Вказане підтверджується висновком ЧОНД № 639 від 14.04.2022 р., де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с. 3).

Посилання апелянта на те, що працівник поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у поліцейського виникла підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, як те передбачено п. 12 розділу 2 вищезгаданої Інструкції.

Вказане додатково підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2022р., яке міститься в матеріалах справи на арк. 2.

Таким чином, у працівників поліції не було підстав проводити огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що його відмова від проведення огляду на стан сп`яніння мала бути зафіксована у присутності двох свідків, оскільки ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.

При цьому, у даному випадку під проведенням огляду розуміється як згода на проведення огляду, так і відмова від його проведення.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис подій є неналежним доказом, оскільки він неповний, то такі апеляційний суд не бере до уваги, зважаючи на те, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом подій, які мали місце 14.04.2022 р за участю водія ОСОБА_1 . Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на вказаному відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

Твердження апелянта про неточності в часі, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть слугувати підставою для скасування постанови і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Хибними є доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не уповноваженою особою.

Як було встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений ЗКВ №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Маліца А.Ю., яка є уповноваженою особою на складання проколів. Більш того, як видно з відеозапису працівників поліції, який наявний в матеріалах справи, остання брала участь, як в документуванні правопорушення так і складанні відповідних на те матеріалів.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, та, більш того, були предметом розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький