Справа №731/134/22
Провадження №3/731/95/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2022 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Борсук А.В.,

особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника Сащенка Ю.В.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючої статусу особи з інвалідністю, не є учасником бойових дій, не є депутатом, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 червня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , систематично ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: син ОСОБА_3 систематично ображає дітей на дитячому майданчику, висловлюється нецензурними словами, на зауваження дорослих не реагує. Своїми діями з ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнала, вказала, що забезпечила дитині нормальні умови для життя, навчання та виховання. У них новий приватний будинок, у якому дитина має дві кімнати: для навчання та для відпочинку. Їхнє домоволодіння розміщене на земельній ділянці площею 24 сотки. Дитина має все необхідне для життя та розвитку. Син навчається у Варвинському ліцеї № 2, закінчив чотири класи, переведений до п`ятого класу. Вони з чоловіком постійно відвідують батьківські збори, завжди приходять до школи, якщо їх запрошують. Щодо фактів, які відбувалися в школі у минулому, 2021 році, вони вже все обговорили з вчителями і батьками, та вирішили. Однокласниця сина ОСОБА_4 весь час звинувачує ОСОБА_3 у своїх власних невдачах та негараздах. Вчителі ставляться до сина упереджено, їх претензії до сина є непослідовними та мають суперечності. Вона не давала адміністрації школи дозволу залучати для вирішення конфліктних ситуацій, що виникають у сина, практичного психолога, оскільки не бачить у цьому ніякої потреби. Про заняття психолога з ОСОБА_3 їй нічого не відомо.

Вдома її син ОСОБА_3 не був помічений за тим, що виражався нецензурною лайкою. До них додому приходять однолітки сина, з якими він проводить дозвілля. Син не схильний до конфліктних ситуацій, а сусіди ОСОБА_5 скаржаться на сина через те, що мають до неї неприязне ставлення, через що постійно намагаються провокувати конфлікти тоді, як вона намагається всіляко уникати конфліктних ситуацій. ОСОБА_6 сама впала і вибила собі зуб. ОСОБА_7 підтверджених фактів того, що її син ОСОБА_3 завдав кому-небудь якоїсь шкоди, матеріли справи не містять.

Всі особи, які зверталися із заявами до поліції або до директора школи, зробили це через особисте неприязне ставлення до неї. Її син дуже добра і чуйна дитина, він ніколи нікого не ображає, а інші діти виявляють до нього агресію. На дитячому майданчику він ніяких написів не робив. Можливо, це зробили інші, старші діти.

03 червня 2022 року до неї зателефонував сусід ОСОБА_8 та влаштував з нею сварку по телефону, під час якої кричав на неї та ображав її нецензурними словами, що чули також її чоловік та дитина. ОСОБА_8 звинувачував ОСОБА_3 у тому, що той образив його сина ОСОБА_9 . Насправді все було навпаки, це ОСОБА_9 образив ОСОБА_3 . Після цієї телефонної розмови вона викликала наряд поліції. Поліція приїхала, працівник поліції з`ясував у неї, що сталося та пішов до ОСОБА_8 , після чого до неї вже не повертався. Вона вважала, що працівники поліції провели з ОСОБА_8 профілактичну бесіду, чого, на її думку, було достатньо.

10 червня 2022 року до неї зателефонували з сектору ювенальної превенції відділу превенції Прилуцького районного відділу поліції та сказали, що приїдуть. Цього ж дня приїхала начальник сектору ОСОБА_10 зі своєю напарницею, вони поговорили з нею та сином. Власноруч записали пояснення сина, проте вона їх порвала, оскільки там все було перекручено та не відповідало дійсності. Відмітили, що дитина матеріально забезпечена та чемна. Склали протокол та сказали, що це захід превенції, який вона має право оскаржити.

Захисник Сащенко Ю.В. звернув увагу суду на те, що події, які описані у поясненнях свідків, відбувалися давно. Конфлікти у школі теж були наприкінці минулого року, оскільки у цьому році було здебільшого дистанційне навчання, пов`язане з карантином та воєнним станом. Відмітив, що характеристика на дитину, надана директором, класним керівником, практичним психологом та соціальним педагогом, не має дати складення та є свідченням упередженого негативного ставлення до дитини. Вказав, що протокол не містить складу адміністративного правопорушення, у ньому відсутні дата та час вчинення правопорушення, додані до протоколу пояснення стосуються подій річної та кількарічної давності. Наголосив на тому, що ОСОБА_1 належно забезпечує умови життя, навчання та виховання сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 872746 від 10 червня 2022 року, який містить відомості про суть правопорушення, та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 2);

-спільною заявою ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до начальника Прилуцького районного відділу поліції з проханням вжити заходів до батьків неповнолітнього ОСОБА_2 , оскільки дитина, перебуваючи на дитячому майданчику, веде себе агресивно ображає дітей, плює на них, може вдарити, на зауваження батьків цих дітей або взагалі не реагує, або відповідає ненормативною лексикою. Скарги батькам ОСОБА_3 не дають ніяких результатів, навпаки, батьки схвалюють таку поведінку своєї дитини, дитина постійно говорить, що ніякого покарання за таку поведінку йому не буде. Через це дітей не можна залишити без нагляду, потрібно весь час знаходитися біля них (а.с. 3);

-письмовими поясненнями ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , відповідно до яких ОСОБА_17 постійно ображає 8-річних ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , 2014 року народження. Декілька років тому ОСОБА_3 вибив ОСОБА_20 передній зуб. Хлопець постійно застосовує фізичну силу до дітей, плює на них, ображає нецензурними словами, робить на дитячому майданчику написи образливого змісту, на зауваження дорослих також відповідає ненормативною лексикою (а.с. 4, 6, 7);

-письмовими поясненнями ОСОБА_15 , у яких зазначається, що його малолітні діти 2009 та 2011 року народження проводять своє дозвілля на дитячому майданчику, де в них постійно виникають проблеми з ОСОБА_21 , який їх ображає, на зауваження не реагує, заходи виховного впливу до нього не застосовуються (а.с. 11);

-заявою 16 (шістнадцяти) батьків 4-А класу КЗЗСО І-ІІІ ст. «Варвинський ліцей № 2», адресованою директору закладу, у якій батьки просять вирішити питання щодо поведінки учня 4-А класу ОСОБА_2 , який заважає учням працювати на уроках, ображає дітей, створює небезпечні ситуації для однолітків під час перерв і не реагує на зауваження вчителів (а.с. 9);

-заявою директора КЗЗСО І-ІІІ ст. «Варвинський ліцей № 2» ОСОБА_22 , поданою до Комунального закладу «Варвинський центр соціальних служб», з проханням допомогти вирішити конфліктну ситуацію, що склалася через поведінкові проблеми учня ОСОБА_2 , які несуть загрозу здобувачам освіти цього класу, оскільки батьки ігнорують численні запрошення та виклики до закладу освіти, що унеможливлює вирішення проблеми (а.с. 8);

-заявою ОСОБА_23 на ім`я директора ліцею № 2, у якій просить вжити заходів щодо поведінки ОСОБА_2 , який неодноразово ображав її доньку ОСОБА_24 , як на уроках, так і на перервах, у зв`язку з чим донька приходить зі школи зі сльозами та не бажає туди йти, оскільки ОСОБА_17 знову її ображає, обзиває різними нецензурними словами, а також б`ється (а.с. 10);

-психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_2 , учня 4-А класу КЗЗСО І-ІІІ ст. «Варвинський ліцей № 2», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , наданою класним керівником, практичним психологом, соціальним педагогом та директором ліцею, відповідно до якої ОСОБА_17 має поведінку, яка не характерна віковим нормам і є серйозною перешкодою для повноцінного включення дитини в освітню діяльність. Він імпульсивний, надмірно активний і неспокійний. На уроках не може сидіти на місці, не стежить за роботою в класі, на запитання вчителя не відповідає або часто відповідає не подумавши, вигукуючи з місця і не дослухавши питання до кінця, сильно відволікається на сторонні звуки. На перервах часто заважає оточуючим, здійснює небезпечні і необдумані вчинки, не замислюється про наслідки. На зауваження вчителів належним чином не реагує, а відповідає грубістю, лайкою. Порушення в поведінці впливають і на успішність, і на взаємини з однокласниками. В силу своєї нетерпимості і легкої збудливості ОСОБА_3 часто вступає в конфлікти з однолітками та зі старшими дітьми. У сварці ображає дітей, грубить, застосовує фізичну силу. Він не може довго гратися з однокласниками, встановлювати і підтримувати з ними дружні стосунки. Не сприймає критичні зауваження. Постійно провокує конфлікти. Батьки не намагаються бути в курсі шкільних справ сина, на батьківські збори не ходять, на телефонні дзвінки вчителя не відповідають, на запрошення у щоденнику не реагують. Батько ОСОБА_25 приватний підприємець, мати ОСОБА_1 ніде не працює, займається вихованням сина. За спостереженнями практичного психолога дитина має різкий, емоційний, нестриманий характер. Під час занять з психологом позитивних змін і зрушень не відбулося. Хлопець почуває себе ображеним та ізольованим у дитячому колективі, але дати належну оцінку своїм словам і вчинкам не може. До вчителів та однокласників ставиться іронічно та недовірливо, відкривається та спілкується відверто дуже рідко, має потребу в увазі та визнанні. Для нього властива схильність до опозиційно-протестних форм поведінки та емоційних порушень. Страх не відповідати очікуванням дорослих не сягає рівня значущості, нехтує думкою дорослих, схильний до усамітнення. За спостереженнями соціального психолога поведінку та дії ОСОБА_3 на уроках та перервах можна охарактеризувати як педагогічну запущеність. Демонструє неповагу, непослух та агресію у спілкуванні з педагогами та дітьми. Відсутнє почуття субординації, виявляє зневагу до виконання вимог класного керівника та правил поведінки на уроках, а також у спілкуванні з учителями і однокласниками (а.с. 12-13).

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що родина ОСОБА_27 , недостатньо приділяє уваги вихованню їх сина ОСОБА_3 , який протягом тривалого часу ображає його дітей, конфліктує з ними, пише написи на дитячому майданчику з образливими словами. Коли його мати ОСОБА_11 зробила зауваження з приводу поведінки, ОСОБА_3 , виражаючись нецензурною лексикою, повідомив, що вона не зможе на нього ніяк вплинути. Останній випадок 03 червня 2022 року виник з того приводу, що син ОСОБА_3 в ході конфлікту плюнув на його дитину. Він зателефонував батькові ОСОБА_25 , однак, в ході розмови він передав слухавку дружині, та в ході розмови, на емоціях він дійсно висловився лайкою. Наголосив, що ОСОБА_1 не приділяє сину належного рівня уваги та виховання, щоб той в свою чергу мав гідну та соціальну поведінку.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що її онуки гуляють з ОСОБА_21 на дитячому майданчику. Близько чотирьох років між дітьми відбуваються конфліктні ситуації, оскільки на її думку з вини ОСОБА_2 її онука впала з гойдалки та вибила зуба. Іншого разу, ОСОБА_3 вдарив дівчинку дерев`яним мечем по голові. На майданчику з`явився образливий напис, і один із однолітків ОСОБА_3 вказав, що це він та ОСОБА_3 його намалювали. Коли ж свідок зробила ОСОБА_3 зауваження, то він відповів їй ненормативною лексикою та проігнорував її зауваження. При цьому, свідок неодноразово намагалась вирішити конфліктні ситуації з батьками, однак, вони не йдуть на контакт, критично дії дитини не сприймають, заходів до зміни поведінки не роблять.

Свідок ОСОБА_29 пояснив, що він працює директором Варвинського КЗЗСО І-ІІІ ст. «Варвинський ліцей № 2» та знає проблему, яка існує у 4-А класі, у якому навчається ОСОБА_17 . Скарги на дитину надходять як від вчителів, так і від батьків. Класовод 27 та 28 вересня, 07, 12, 16, 17 жовтня, 01 та 17 листопада робили записи у щоденнику, запрошуючи батьків прийти до школи, однак, вони на це не реагували. Після письмових звернень напередодні нового року батьків запрошували на комісію з питань булінгу вже офіційним листом, він особисто повідомляв і батька дитини. Однак, позитивних результатів це не дало, батьки один раз у лютому 2022 року з`явились до школи, однак, відмовились спілкуватись з ним. У першому півріччі в класі відбулось три батьківських збори, і родина ОСОБА_27 жодного разу не з`явились. Свідок вказав, що відвідував уроки, на яких був присутній і ОСОБА_30 і вважає, що його поведінка є неприйнятною. Дитина не виконує на уроці завдання, встає посеред уроку та йде з класу. Вчителям доводиться вживати заходів, щоб дитина повернулася в клас. Ним підписано характеристику на дитину, зміст якої свідок підтвердив. Все це призвело до необхідності звернутись до служби у справах дітей.

Особа, уповноважена на складання протоколу ОСОБА_10 пояснила, що за наявності складу адміністративного правопорушення вона зібрала докази та характеризуючи дані та склала протокол. Звернувшись до соціальних служб отримала документи щодо навчання дитини та її характеристики в навчальному закладі.

Аналізуючи диспозицію ст. 184 КУпАП, суд вважає за необхідне керуватись наступними нормами, які регулюють відповідні суспільні відносини.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена повністю. Так, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов виховання свого сина, адже, маючи вочевидь неодноразові сигнали від педагогічного колективу, інших батьків, адміністрації навчального закладу щодо соціальної поведінки дитини в колективі, їх проігнорувала та не вжила належних та достатніх заходів, що в подальшому відобразилось на поведінці дитини за місцем проведення дозвілля 03 червня 2022 року. Вказане адміністративне порушення у даному випадку носить систематичний характер та є триваючим, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, 03 червня 2022 року між дітьми відбувся конфлікт, однак, його син не був винний в ньому. Сусіди упереджено ставляться до його родини та поведінки дитини, через неприязні стосунки. Раніше конфліктні ситуації виникали рідко. Він критично оцінює характеристику, надану його дитині в школі, оскільки вона є необ`єктивною. Вказав, що його дружина забезпечує належні умови життя та виховання дитини, а склад адмінінстратвиного правопорушення відсутній. Вказував, що жінка декілька разів була у школі. Будь яких ситуацій, які б вимагали педагогічного впливу з його боку на дитину не відбувалось.

Крім того, судом оглянуто в судовому засіданні відео з відпочинку сім`ї на морі, участі дитини у заході в школі та відео його перебування на дитячому майданчику. Вказані матеріали не містять даних про некоректну поведінку дитини, однак, не спростовують ані його педагогічної характеристики, ані показів свідків, покладених в обґрунтування обвинувачення.

Проте, суд вважає недоведеним обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в частині незабезпечення ОСОБА_1 належних умов життя та навчання дитини, оскільки суду не надано достатніх та об`єктивних доказів на підтвердження цього факту.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, те, що раніше вона до адміністративної відповідальності не притягалася, має на утриманні неповнолітню дитину, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією статті, у виді попередження, вважаючи таке стягнення достатнім та справедливим.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко