Справа № 578/422/22
провадження № 3/578/265/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2022 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., за участі секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділу прикордонної служби «Краснопілля» (тип Б) 5 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені, захиснику права, передбачені ст. 271 КУпАП, роз`яснені,

установила:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2022 серії СхРУ №118700, складеного помічником начальника відділу з адміністративно-юрисдикційної діяльності відділу прикордонної служби «Краснопілля» лейтенантом Більчуком В.М., 01.07.2022 близько 16 год 20 хв. на напрямку Покровка (Україна) Колотилівка (РФ), у районі інформаційної таблички № 375, в межах Покровської сільської ради Сумського прикордонного контрольованого району прикордонним нарядом «Пост спостереження» був виявлений громадянин України ОСОБА_1 , який на мотоциклі EAMAHA XVS 950 сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 хотів незаконно перетнути державний кордон України через недіючий пункт пропуску «Покровка». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

У судовому засіданні усно та у власних поясненнях від 01.07.2022, доданих до матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 пояснив, що мав намір потрапити на територію РФ до своєї матері, яка проживає в м. Старий Оскол. Так гр. ОСОБА_1 підтвердив, що він проживає у місті Харкові, яке піддається постійним обстрілам з боку РФ. Тому з метою врятування свого життя він за пропозицією матері мав намір перетнути державний кордон України у пункті пропуску «Покровка», водночас мав при собі усі необхідні документи для законного перетину державного кордону, наміру незаконно перетинати кордон він не мав. Пояснив, що мав можливість перетнути державний кордон України у межах Харківської області, однак пункт пропуску, через який це можливо було зробити, є пішохідним, а ОСОБА_1 має транспортний засіб. Інший пункт пропуску, через який можна було б у подальшому потрапити на територію РФ, розташований у Запорізький області, що є занадто віддаленим. Тому отримавши інформацію у телеграм каналах, він вирішив перетнути державний кордон України у напрямку РФ через пункт пропуску «Покровка», про те що він тимчасово закритий, не знав.

Захисник гр. ОСОБА_1 адвокат Колоусов Я.П. підтримав позицію підзахисного, звернувши увагу на те, що відповідно до посвідчення № 006 від 12.12.2019 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, виданого Шевченківським РВК м. Харкова, гр. ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на шість місяців з дня оголошення мобілізації. Також захисник Нечитайленка В.А. подав для долучення до матеріалів справи довідку № 18-к від 14.07.2022 Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу МОН України про те, що ОСОБА_1 з 01.09.2017 по теперішній час працює на посаді викладача у даному коледжі, а тому, за твердженням захисника, є особою, якій надано відстрочку від мобілізації. Відтак на думку захисника його підзахисний мав усі необхідні документи для безперешкодного виїзду за кордон, умислу на незаконний перетин державного кордону ОСОБА_1 не мав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Частина ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади у вигляді накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Згідно частин 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 288-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон України та пунктів контролю» тимчасово закритий міждержавний пункт пропуску «Покровка».

За змістом статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, до суду подані протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ №118700 від 01.07.2022. До протоколу долучені пояснення гр. ОСОБА_1 , відповідно до якого останній зазначав, що мав намір перетнути державний кордон України у напрямку РФ.

У судовому засіданні усно гр. ОСОБА_1 пояснив, що він мав намір потрапити до РФ до своєї матері, яка там проживає. Також гр. ОСОБА_1 зазначив, що він мав при собі всі необхідні документи для виїзду за кордон, про те, що пункт пропуску не працює та у ньому не здійснюється прикордонний контроль, він не знав, запевняв, що не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України.

У ході розгляду справи були оцінені докази, надані захисником ОСОБА_1 - посвідчення № 006 від 12.12.2019 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, виданого Шевченківським РВК м. Харкова, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на шість місяців з дня оголошення мобілізації; довідка № 18-к від 14.07.2022 Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу МОН України.

Слід звернути увагу, що відповідно до абзацу третього частини статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції Законів № 2745-VIII від 06.06.2019, № 2196-IX від 14.04.2022 призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Таким чином, при розгляді справи встановлено, що дійсно 01.07.2022 гр. ОСОБА_1 мав намір перетнути державний кордон України у напрямку РФ у межах пункту пропуску «Покровка», який є тимчасово закритим відповідно до розпорядження КМУ від 13.03.2020 № 288-р, при цьому мав усі необхідні для цього документи, наміру перетинати державний кордон поза межами пункту пропуску або з порушенням встановленого порядку перетину державного кордону гр. ОСОБА_1 не мав.

За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.

При ухваленні судового рішення суддею враховано практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».

Враховуючи, що наявними у матеріалах справи доказами не доведено винуватості гр. ОСОБА_1 у спробі незаконно перетнути державний кордон України, вважаю, що у його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247 Кодексу).

Відтак суддя доходить висновку на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ст. 283 КУпАП у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря