ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/762/22 Справа № 216/8303/21 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника Дербіна Дмитра Олександровича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

в режимі відеоконференції:

захисника Дербіна Д.О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 13 грудня 2021 року, о 23 год. 30 хв., у м. Кривому Розі, по вул. Каховській, біля буд. 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. За даним фактом 13.12.2021 уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412190, за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначає, що такий строк не пропущено, оскільки постанову суду першої інстанції отримано 24 червня 2022 року, а апеляційну скаргу подано вже 01 липня 2022 року.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не сповістив належним чином про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, чим унеможливив реалізацію останнім своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вказує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була незаконною, до протоколу не додано пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а у самому протоколі не зазначено про підстави зупинки автомобіля та не додано довідку щодо найменування технічного запису на який записувалось відео, що вказує на суттєві недоліки вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та вказує на недопустимість протоколу, як доказу. Більше того, під час складання протоколу працівник поліції не роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст. ст. 55, 56 та 59 Конституції України.

Посилається й на те, що в протоколі викладено встановлений факт, а саме що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, хоча огляд на стан сп`яніння ані на місці зупинки, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, ані у закладі охорони здоров`я не проводився, тобто у протоколі та постанові суду не розкрито суті скоєного правопорушення та вказано два окремих, взаємовиключних елементів об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що поліцейський вказав в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, які носять сумнівний характер та нічим не підтверджуються.

Вказує на порушення прав і свобод ОСОБА_1 з боку працівників поліції, оскільки стосовно нього раніше було складено аналогічний протокол, однак постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року провадження у цій справі було закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримав подане ним клопотання та апеляційну скаргу та з підстав, викладених у них просив їх задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без його участі.

ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду до зали суду не з`явився, що на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню розгляду у його відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 та його захисник не приймали участь в судовому засіданні суду першої інстанції та копію оскарженої постанови захисник отримав лише 24 червня 2022 року, а вже 1 липня 2022 року звернувся з апеляційною скаргою. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строки на подання апеляційної скарги ним пропущено з поважних причин та такий строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412190 від 13 грудня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.12.2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; копією направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння від 13.12.2021 року; рапортом працівників поліції, відповідно до якого 13.12.2021 року було зупинено автомобіль «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та в ході спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, після чого водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився в присутності двох свідків, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, а вказана подія зафіксована на боді-камеру; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції видно, що зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 відбулась у зв`язку з порушенням ним ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме у зв`язку з забрудненням номерного знаку автомобіля, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, яке було усунуто на місці.

При цьому, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, на яку посилається захисник в апеляційній скарзі, не передбачено внесення до протоколу підстав зупинки транспортного засобу та долучення до нього довідок про найменування технічного запису на який записувалось відео, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника не ґрунтуються на вимогах закону. Крім того, зазначений протокол містить підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, які за своїм змістом, включають в себе й положення ст. ст. 55, 56 та 59 Конституції України.

Посилання захисника на наявність в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду двох взаємовиключних форм об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в постанові суду першої інстанції вказано про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду, що у повному обсязі узгоджується з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, вищевказана Інструкція передбачає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я з відібранням біологічного середовища для лабораторного дослідження у виді слини, сечі або змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, крові (п. 10-13 Інструкції), у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння та відсутності даних щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння є виключною компетенцією поліцейського після зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм, а тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 13 грудня 2021 року ознак наркотичного сп`яніння не входить до повноважень апеляційного суду. Більше того, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість спростувати таку підозру поліцейського шляхом проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, проте таким правом не скористався та відмовився від проходження такого огляду.

Апеляційний суд не входить в обговорення доводів апеляційної скарги захисника щодо наявності інших адміністративних проваджень стосовно ОСОБА_1 , зокрема й за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені обставини виходять за межі розгляду даної справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Дербіна Дмитра Олександровича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Дербіна Дмитра Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун