Справа № 128/770/22
Провадження № 33/801/562/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Олійник Г.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 та частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні.

У постанові суду зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №242507 від 04 травня 2022 року, протоколом серії ААБ №242508, ОСОБА_1 , 04 травня 2022 року о 01 год. 30 хв. у Вінницькій області, Вінницькому районі, в с. Агрономічне, по вул. Мічуріна, поблизу будинку 12 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на припаркований на узбіччі транспортний засіб Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №242509 від 04 травня 2022 року, ОСОБА_1 , 04 травня 2022 року о 01 год. 30 хв. у Вінницькій області, Вінницькому районі, в с. Агрономічне, по вул. Мічуріна, поблизу будинку 12 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП ЦТЗ - Соціотерапія ВОР, згідно висновку №0507 від 04 травня 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Дана дорожньо - транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а, 12.1, 2.10 а ПДР України.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2022 року, відповідно до якої його визнано винним та накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріали справи не містять будь яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння.

Також скаржником зазначено, що він не заперечує факт перебування в стані сп`яніння на момент огляду, однак вказує, що за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_2 .

При цьому, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Деркач В.Г. апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, пояснення свідків, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №242507 та серії ААБ №242508 від 04 травня 2022 року, ОСОБА_1 , 04 травня 2022 року о 01 год. 30 хв. в с. Агрономічне Вінницького району, по вул. Мічуріна, поблизу будинку 12 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на припаркований на узбіччі транспортний засіб Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 12.1, 2.10 а ПДР України, за що відповідальність передбачена статтями 122-4, 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №242509, 04 травня 2022 року о 01 год. 30 хв. в с. Агрономічне Вінницького району, по вул. Мічуріна, поблизу будинку 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП ЦТЗ - Соціотерапія ВОР, згідно висновку №0507 від 04 травня 2022 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Із висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0507 від 04.05.2022 вбачається, що лікарем КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради 04.05.2022 о 04:20 год., було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Алкотест 6810 - 1,57 % проміле та 1,56 % проміле.

Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи видно, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечує факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння на момент огляду, однак заперечує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається з матеріалів справи, вони не містять будь-яких належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Із встановлених у суді апеляційної інстанції обставин слідує, що працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП виключно на підставі пояснень самого ОСОБА_1 , зміст яких останній категорично заперечує з посиланням на обставини відібрання цих пояснень, їх написання саме працівником поліції та не ознайомлення із змістом.

З матеріалів справи видно, що огляд гр. ОСОБА_1 працівниками поліції проведено у відсутність двох свідків. При цьому, матеріали відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Із змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №242507, серії ААБ №242508, серії ААБ №242509, що містяться в матеріалах справи слідує, що подія мала місце 04.05.2022 о 01 год 30 хв, вказаний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено о 04:30 год., при цьому згідно з висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0507 від 04.05.2022, огляд гр. ОСОБА_1 у медичному закладі було проведено 04.05.2022 о 04:20 год., тобто майже через три години після настання події.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пунктом 9 вказаної вище Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо часу виявлення підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння і відповідно відсутня можливість встановити чи було дотримано вимоги нормативних актів щодо визначеного часу для проведення такого огляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, він не був виявлений на місці ДТП, а фактично його затримання відбулось через певний час за місцем проживання, при цьому ОСОБА_1 не заперечує вживання ним алкогольних напоїв саме за місцем свого проживання, однак відсутні докази щодо часу їх вживання останнім, до чи після дорожньо-транспортної пригоди, що безпосередньо впливає на кваліфікацію дій особи.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, суд позбавлений можливості встановити факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані сп`яніння у конкретний період часу, а саме, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої до можливого керування транспортним засобом чи після.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечного доказу керування ОСОБА_1 автомобілем у певний час та у певному місці.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Однак, в порушення вимог вищевказаної норми, суд першої інстанції розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не дослідив факт щодо часу вживання особою алкогольних напоїв та керування ним транспортним засобом, що є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Отже, місцевим судом розгляд справи проведено без повного та всебічного дослідження всіх обставин справи та доказів, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Інших доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 , 04 травня 2022 року о 01 год. 30 хв. в с. Агрономічне Вінницького району, по вул. Мічуріна, поблизу будинку 12 керував транспортним засобом Toyota Avensis, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.

Формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а самого факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент огляду без доведення факту керування особою транспортним засобом в такому стані, недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом у відповідному стані, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище обставини, на переконання апеляційного суду, у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема, факту керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, то із змісту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову суду першої інстанції у частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тоді як відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що у своїх твердженнях ОСОБА_1 взагалі заперечує факт керування ним транспортним засобом, зокрема і вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, однак апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення останнім вказаних правопорушень, з огляду на наступне.

Так, в апеляційній скарзі заявник вказує, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом керувала його дружина, але такі твердження є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 щодо вчинення саме нею дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такі покази не підтверджені будь якими доказами. При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 є дружиною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому є зацікавленою у результаті розгляду справи, а відтак її покази не можуть бути прийняті до уваги.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_3 , то він фактично лише пояснив, що є знайомим гр. ОСОБА_1 та в ніч на 04.05.2022 року вживав із ним алкогольні напої, відносно інкримінованих останньому правопорушень свідчень не надав, тому як не був їх очевидцем.

Суд звертає увагу також і на те, що у протоколах про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не зазначав, що на момент ДТП він не керував транспортним засобом. При цьому, сам правопорушник дії працівників поліції з цього приводу не оскаржував, і його дружина із відповідним зверненням до поліції не зверталась.

Будь яких інших доказів на спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом останнім до матеріалів справи не додано.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно зі статтею 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Досліджені судом докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, обставини їх вчинення, дані про його особу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування щодо нього адміністративного стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, - передбачене санкцією статті 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 30 червня 2022 року скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП та на підставі статті 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок на користь держави.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В. В. Оніщук