П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, -

за 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518594 від 06.11.2022, 06.11.2022 о 03 год. 19 хв.гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в м. Ужгород, по вул. Підградська, 30, керував транспортним засобом марки «RENAUT» моделі «MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування та притягається до адміністративної відповідальності повторно протягом року. Вказані дії гр. ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.1«А» Правил дорожнього руху (далі - ПДР) кваліфіковані за ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Згідно з судовою довідкою, SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» не доставлена ОСОБА_1 з причини, що абонент тимчасово недоступний.

До матеріалів справи ОСОБА_1 додано заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, згідно якої у разі зміни номеру мобільного телефону та обставин, які перешкоджають отриманню SMS-повідомлення, учасник справи зобов`язаний повідомити суд. Так, заяв, клопотань про зміну номеру мобільного телефону чи наявність обставин, які унеможливлюють отримання судової повістки у формі SMS-повідомлення ОСОБА_1 до суду не надходили.

Таким чином, судом вжито заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи. Разом з тим, з боку вказаної особи, яка обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд такого здійснюється Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не вжито заходів для явки до суду, не подано жодних заперечень проти протоколу, як і клопотань про перенесення розгляду справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за місцем проживання, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За частиною 5 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як випливає з протоколу серії ДПР18 №518594, ОСОБА_1 ставиться у вину, що він 06.11.2022 о 03 год. 19 хв., перебуваючи в м. Ужгород, по вул. Підградська, 30, керував транспортним засобом марки «RENAUT» моделі «MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування та притягається до адміністративної відповідальності повторно протягом року.

В той же час, з матеріалів справи не видається можливим встановити, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом відповідної категорії.

До матеріалів справи додано довідку ОСОБА_2 про те, що згідно баз даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував.

До матеріалів справи також додано довідку Норожкової Д. про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №796557 від 17.10.2022.

Так, частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що гр. ОСОБА_1 взагалі не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а в подальшому за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки такий не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а тому не міг бути позбавлений такого права, оскільки взагалі його не мав.

Суд вважає за необхідне зазначити, роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

Так, поліцейським при складенні протоколу серія ДПР18 №518594, в порушення вимог ст. 245 КУпАП не здійснено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та неправомірно складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки такий повинен був притягатись до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП як особа, яка керувала транспортним засобом та не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-18, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Шепетко