ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/4708/21 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/272/22 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категоріяч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Надворної О.С. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Федорова М.Д. на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №317289 від 09 листопада 2021 року, водій ОСОБА_1 09 листопада 2021 року о 06-20 год. в с.Богатирівка Вільнянський район Запорізька область керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2104 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Федоров М.Д. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що наявні порушення під час складання адміністративного матеріалу. На думку апелянта, працівники поліції не мали права вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду, оскільки були відсутні на те підстави.

В протоколі не зазначено жодних свідків, які взагалі були відсутні. Захисник вважає, що в цьому випадку відеофіксація не може підміняти собою участь свідків.

Крім того, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надавати свої пояснення та зауваження до протоколу, оскільки йому було надано на підписання пустий бланк протоколу.

Відеозапис є неналежним доказом, оскільки здійснений на невідомий пристрій, в невідомий час, невідомою особою.

В свою чергу протокол не містить посилання на технічний засіб, на який здійснювалась зйомка.

Крім того, захисник посилається на відсутність складу самого правопорушення. Так, згідно з протоколом, ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що не відноситься до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також посилається на той факт, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Надворну О.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена матеріалами справи.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 підтверджується: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №317289 від 09 листопада 2021 року; відеозаписом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті сержанта поліції Коновалюка Д.О. поліцейського СРПП відділу №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, в якому зазначено, що під час несення служби 09 листопада 2021 року разом зі старшим лейтенантом поліції Скрипник В.Г. було зупинено автомобіль ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_1 . Останній був з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, сповільненість мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Стосовно громадянина ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП ААБ №317289.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, він та його захисник - Федоров М.Д. підтримали своє клопотання про закриття провадження в справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та додатково зазначив, що його дійсно було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Працівники поліції попросили його вийти з автомобіля та відкрити багажник. Повідомили, що необхідно пройти Drager, після чого він з працівниками поліції сіли у автомобіль, де поліцейські сказали, що потрібно їхати до медичного закладу. Він ( ОСОБА_1 ) повідомив, що запізнюється на роботу, після чого працівник поліції надав йому пустий бланк протоколу, він його підписав. Працівник поліції сказав, що можна відмовитись від проходження огляду, не роз`яснивши наслідки такої відмови. Працівники поліції повідомили, що за це нічого не буде, а працівникам поліції це потрібно лише «для галочки». Працівники поліції попросили зняти відео як нібито його зупиняють. Знявши відео, працівники поліції віддали документи та він поїхав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Надворна О.С. при апеляційному розгляді підтримала апеляційну скаргу та додатково пояснила, що ОСОБА_1 09 листопада 2021 року дійсно було зупинено працівниками поліції, йому запропонували пройти огляд за допомогою технічного приладу Drager, на що ОСОБА_1 погодився. Після цього він разом з працівниками поліції сіли до поліцейського автомобіля, працівник поліції сказав, що необхідно їхати до медичного закладу. Оскільки того дня ОСОБА_1 працював, він повідомив працівникам поліції, що поспішає на роботу, на що йому було повідомлено, що він може відмовитись від проходження огляду. Однак, як зазначає захисник, така відмова повинна бути здійснена в присутності двох свідків. Фіксування на відео не позбавляє поліцію обов`язку залучити свідків, в присутності яких фіксувати вже відмову. Відеозапис, який долучений до матеріалів справи, досить короткий та не безперервний. Натомість, ОСОБА_1 на відео говорить, що він поспішає на роботу, однак в протоколі не вказано місце роботи ОСОБА_1 , що свідчить про те, що не були з`ясовані всі обставини справи. Крім того, ОСОБА_1 працює машиністом тепловозу. На своєму робочому місці він зобов`язаний проходити огляд лікаря, в тому числі і на стан сп`яніння. Того дня - 09 листопада 2021 року ОСОБА_1 проходив такий огляд і був допущений до роботи. З відео не убачається, які саме ознаки сп`яніння працівники поліції вважають наявними у ОСОБА_1 . Те, що працівник поліції зазначив в проколі, не було повідомлено ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції стороною захисту долучено довідку від 25 червня 2022 року про те, що ОСОБА_1 дійсно 09 листопада 2021 року проходив медичний огляд за місцем роботи та до роботи був допущений, графік роботи з 07 до 19 години; табель за листопад місяць та довідку від 15 червня 2022 року про те, що ОСОБА_1 09 листопада 2022 року знаходився на робочому місці у ВАТ «Запоріжсталь» та виконував робочі функції машиніста тепловоза.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, а також надані стороною захисту при апеляційному розгляді додаткові докази правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту стосовно допущення поліцейськими чисельних порушень під час складання адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу. При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не мали права вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду, оскільки були відсутні на те підстави, є необґрунтованими та спростовується відеозаписом, долученим до протоколу.

Під час перегляду відеозапису встановлено, що у працівника поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме попередньо виявлені такі ознаки неприродна блідніть та сповільнення мови. У зв`язку з цим працівник поліції обґрунтовано запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, на що останній відмовився.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу та відеозаписом, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Всі ці обставини доведені у цій справі.

З приводу доводів апелянта про відсутність свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, те, що в цьому випадку не залучались свідки, проте велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надавати свої пояснення та зауваження до протоколу, оскільки йому було надано на підписання пустий бланк протоколу, нічим не підтверджуються.

В свою чергу, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`ясненні його процесуальні права, що засвідчено підписом останнього, та містяться його пояснення по суті порушення, зокрема те, що він у лікарню їхати відмовляється, оскільки поспішає на роботу.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги і про те, що долучений до протоколу відеозапис є недопустимим доказом, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що події, які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце.

Те, що в протоколі не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, само по собі не тягне за собою визнання цього запису недопустимим доказом. Окрім того, цей відеозапис не є єдиним доказом вини ОСОБА_1 . Вина останнього підтверджується і іншими доказами, з якими узгоджується відеозапис.

Доводи сторони захисту стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, спростовуються наявними в справі доказами, вказаними вище.

Докази, які надані стороною захисту під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.

Так, у довідці, наданій стороною захисту, не зазначено, який саме огляд проходив ОСОБА_1 за місцем роботи у день оформлення адміністративного матеріалу.

В свою чергу, огляд водіїв на стан сп`яніння має проводитись у порядку, визначеному законом, а саме статтею 266 КУпАП, у присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, не є слушними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з огляду на таке.

Оскільки працівниками поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (що відображено в протоколі та в направленні), вимога працівника поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі була законною та обґрунтованою.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем в медичному закладі.

Отже дії поліцейських були правомірними.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Федорова М.Д. залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 332/4708/21