Справа № 3/593/345/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"28" листопада 2022 р. м.Бережани Тернопільська область

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №093056 від 23 червня 2022 року вбачається, що «23.06.2022 року 20 год. 22 хв. на А/Д Т-2007 водій керував автомобілем ВАЗ 2101 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Alcotest 6810» водій відмовився, також проходити огляд в медичному закладі на огляд алкогольного сп`яніння водій відмовився». Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимоги п.2.5 ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав заяву, в якій свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки транспортним засобом він не керував, тому не може бути суб`єктом правопорушення. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного проавопорушення та справу слухати у його відсутності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сливінський О.В. у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обгрунтування клопотання зазначив, що в акті огляду відсутня дата та відомості про направлення ОСОБА_1 в медичний заклад; відеофайли не спростовують пояснення ОСОБА_1 стосовно заперечення факту керування транспортним засобом, а деякі з них не місять інформації щодо часу та дати зйомки, відсутні відомості про пристрій, за допомогою якого було здійснено відеофіксацію. Вважає, що протокол складено з порушенням законодавтсва, тому не є належним та допустими доказом у справі, інші матеріали справи не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд вважає за можливе розглянути справу й прийняти рішення, виходячи із наявних у справі доказів.

Взявши до уваги клопотання адвоката Сливінського О.В., дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із такого.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, лише за умови керування особою транспортним засобом, відмова такої особи від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно положення ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно заяви ОСОБА_1 та клопотання адвоката Сливінського О.В., особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні відеозаписів, на них не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2101 23 червня 2022 року.

Окрім цього, суд вбачає невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам законодавства, оскільки такий протокол складено за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто за порушення вимог п.2.5 ПДР України. Поряд з цим, у фабулі адміністративного правопорушення зазначено, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак матеріали справи не містять відомостей про степінь сп`яніння та/або кількість проміле алкоголю, що виявлені у ОСОБА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини якщо в протоколі про адміністративне правопорушення фабула відображена не повно або невірно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати (рішення ЄСПЛ у справах Малофєєва проти Росії та Карелін проти Росії), у яких йдеться про те, коли викладена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного і обґрунтованого судового рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що згаданий протокол про адміністративне правопорушення складений із істотними порушеннями вимог закону, відомості, викладені в ньому не можуть бути використані у суді як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про недоведеність у судовому засіданні факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі, а відтак вважає відсутніми підстави для пред`явлення йому вимоги пройти тест на стан алкогольного сп`яніння; а також невідповідність викладеної у фабулі протоколу суті адміністративного правопорушення фактичним обставинам, що відображені на відеофайлах, доданих працівниками поліції.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустими доказами і за таких обставин провадження у справі підлягає закриттю за недоведеністю, а відтак відсутністю у діях ОСОБА_1 складу згаданого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко