ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1614/22 Справа № 178/1532/22 Суддя у 1-й інстанції - Цеберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Пустинцева А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , -
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 16 год. 10 хв. 22 вересня 2022 року на автошляху М-30 916 км + 817 м., що на території Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області він керував автомобілем Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, але від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність вини ОСОБА_1 .. На його думку, судом було порушено вимоги ст.ст.245,251,252,280 КУпАП. Суд порушив його право на захист та судове засідання відбулось за його відсутності, судом не було його повідомлено про час та дату розгляду справи.
На його думку, суд поверхнево розглянув матеріали справи. Протокол складено за відсутності свідків.
На його думку, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
ОСОБА_1 та його адвокат Пустинцев А.В., кожен окремо в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 в апеляційному суді пояснив, що у вказаний день він перевозив військовослужбовця ОСОБА_2 , який будучи контуженим та пройшов реабілітацію, повертався до військової частини у АДРЕСА_2 . На блок посту його автомобіль було зупинено. Після спілкування, відносно нього, на його думку, було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення, адже він не вживає ні наркотичних засобів, ні алкоголю.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката Пустинцева А.В. та ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши відповідні матеріали, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.
Так, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 354512 від 22 вересня 2022 року, а саме на те, що ОСОБА_1 о 16 год. 10 хв. 22 вересня 2022 року на автошляху М-30 916 км + 817 м., що на території Кам`янського / Криничанського / району Дніпропетровської області, керував автомобілем Chevrolet Aveo, д/н НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, але від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.
З такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначений вище письмовий доказ не може беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Всупереч вказаним положенням Закону, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова суду першої інстанції взагалі не містить відомостей про те, які ж саме ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , які б були безумовною підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння, що вказує на відсутність конкретизації адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , чим відповідно порушується його право на захист.
Отже, зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , була безпідставною.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без інших доказів, не може безумовно свідчити про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він є документом, яким висувається обвинувачення особі, а обставини, викладені у ньому, мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З приводу доводів апелянта, про порушення права на захист, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Погоджуючись з висновками, викладеними у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» апеляційний суд зауважує, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення та, як наслідок, зловживання ним своїм процесуальним правом, що було б безумовною підставою для розгляду справи у його відсутність.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується і з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема й права на захист, оскільки розгляд справи було проведено у його відсутність та без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, як незаконна, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.
Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, - скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Коваленко В.Д.