Справа № 206/5833/21
Провадження № 3-зв/206/2/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Мороз В.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Румянцева О.П., яка подана в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Дорошкевич О.Л.,

представника потерпілої ОСОБА_2 - Садиленка О.Л.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

23 червня 2022 року правопорушником ОСОБА_1 до суду було подано заяву про відвід судді Румянцева О.П. Заява мотивована упередженістю та необ`єктивності судді, а саме у невмотивованому задоволенні клопотання захисника потерпілої по справі.

Заявник ОСОБА_1 та його представник Дорошкевич О.Л. у судовому засіданні просили задовольнити заявлений відвід з підстав, викладених у заяві.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Садиленко О. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно є необґрунтованим та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши заяву про відвід судді, перевіривши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, а також не передбачає видалення судді до нарадчої кімнати для вирішення клопотання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону, у зв`язку з чим, суд вважає, що заява про відвід має бути розглянута по суті.

Згідно вимог ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями ст.ст.75, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав й Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі № 5-15п12).

Розглядаючи дану заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість та необ`єктивність. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Румянцеву О.П. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Так, як вбачається з самої заяви про відвід, ОСОБА_1 не згодний з процесуальним рішенням, постановленим суддею, а саме - задоволенні клопотання захисника потерпілої. Проте, незгода з прийнятим суддею процесуальним рішенням у справі, а саме задоволення клопотання - не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Румянцева О.П., у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Румянцева О.П., яка подана в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП (№ 206/5833/21) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Малихіна