Справа № 308/8364/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 517154 від 23.06.2022 року вбачається, що 23 червня 2022 року близько 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП за його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в попередньому судовому засіданні адвокат Бойко Б.Б. просив закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Зазначив про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, та долучив до матеріалів справи протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння, згідно якого у гр. ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно дост.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідност.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пунктом 2.10 «є» Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п.8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України,МОЗ України від 9листопада 2015 року №1452/735, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п 2. Розділу І вказаної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, до протоколу серії ДПР18 № 517154 доданий відеоматеріал, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517152 від 23.06.2022, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517153 від 23.06.2022, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції від 23.06.2022.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів ані проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 поліцейським, ані у закладі охорони здоров`я, тому об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди вживав алкогольні напої, наркотичні засоби чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі та перебував в стані сп`яніння, немає.

У матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо водія ОСОБА_1 та направлення його на огляд до органу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно відеозапису надісланого до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, який було досліджено в судовому засідання, ОСОБА_1 не заперечує щодо проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку в закладі охорони здоров`я

До матеріалів справи долучено протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння №706 від 24.06.2022, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився 24.06.2022, заключення: тверезий, ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу, що ОСОБА_1 вжив алкоголь після того, як став учасником ДТП, а надані докази не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки суперечать критерію доказування «поза розумним сумнівом» та логічно не узгоджуються між собою.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу та правил і порядку огляду водія на стан сп`яніння.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставіп.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 , 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак