Справа № 159/6119/21
Провадження № 3/159/26/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (вказав при складанні протоколу про адмінправопорушення), не працевлаштованого

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 будучи 22.07.2021 згідно постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області підданим адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу, повторно протягом року вчинив аналогічне адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_1 11.10.2021 о 07:48 годині в м. Ковелі по вул. Шевченка керував транспортним засобом автомобілем «Фольксваген Поло», номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 Кодексу.

ОСОБА_1 на виклики до суду 23.11.2021, 13.01.2022, 10.02.2022, 15.03.2022, 19.04.2022, 24.05.2022, 24.06.2022, 15.07.2022 не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судових засідань шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення та на адресу по місцю проживання згідно відомостей підрозділу УДМС України у Волинській області, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що ОСОБА_1 обізнаний про розгляд провадження відносно нього, а також, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у матеріалах доказів.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адмінправопорушення серії ДПР18 №483841 від 11.10.2021, протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №019299 від 11.10.2021, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №619561 за частинами другою, четвертою статті 126 Кодексу, результатом токсикологічного дослідження №618 від 11.10.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_1 о 09:10 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння, довідкою-відгуком на ОСОБА_3 , відео з боді-камери поліцейських до протоколу, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 11.10.2021 та процедуру проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння, іншими матеріалами справи.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу, яке полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його сімейний та майновий стан (не працевлаштований), обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 285, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн (тридцять чотири тисяч грн) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова