Провадження №: 3/755/6144/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року о 20 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до співмешканки, а саме кричав, ображав, погрожував. Крім того, ОСОБА_1 27 жовтня 2022 року о 20 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до неповнолітнього сина, а саме в його присутності висловлювався нецензурною лайкою до матері.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року матеріали адміністративної справи № 755/11299/22 (провадження № 3/755/6144/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та матеріали адміністративної справи № 755/11300/22 (провадження № 3/755/6145/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднано в одне провадження.Об`єднаній справі присвоєно № 755/11299/22 (провадження № 3/755/6144/22).

Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Крім того, у протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративні правопорушення у Дніпровському районному суді м. Києві, а дати судових засідань відображались на веб-сайті Дніпровського районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 27 жовтня 2022 року серії ВАВ № 488259 та ВАВ № 488260, рапортами інспектораСПДН ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, письмовими поясненнями потерпілої від 27 жовтня 2022 року, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт.

Застосування до кривдників даного адміністративного стягнення є найбільш доречним та спричиняє негативні наслідки особистого характеру саме для правопорушника, не обтяжує спільний сімейний бюджет, а отже опосередковано не зазіхає на майнові інтереси самих постраждалих віддомашнього насильства.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 173-2, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:

за ч. 2ст. 173-2 КУпАП у вигляді громадських робіт в розмірі 40 (сорок) годин;

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді громадських робіт в розмірі 50 (п`ятдесят) годин.

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у вигляді громадських робіт в розмірі 50 (п`ятдесят) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко