Справа № 308/4908/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, мешканця АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2022 року о 18 год. 15 хв. на дорозі між населеними пунктами с. Розівка та с. Концово, водій ОСОБА_1 , будучи протягом року згідно з постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2021 року (справа № 308/3932/21) підданим адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2021 року (справа № 308/3944/21) підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2021 року (справа № 308/3945/21) підданим адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021 року (справа № 308/11981/21) підданим адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також, 17.04.2022 року о 22 год. 45 хв. на вул. Івана Франка в с. Концово, Ужгородського району ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: дезорієнтація в просторі, розширені зіниці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій також відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.06.2022 року об`єднано в одне провадження справи за № 308/4908/22 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП (суддя Лемак О.В.) та за № 308/4957/22 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП (суддя Лемак О.В.) та присвоєно справі єдиний номер № 308/4908/22.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, причини неявки суду не відомі.

При цьому враховую, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026428 від 17.04.2022 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026419 від 17.04.2022 року;

- рапортом поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капрала поліції Лошака Богдана від 17.04.2022 року;

- довідкою облікових даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Адмінпрактика» від 19.04.2022 року відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2021 року (справа № 308/3932/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2021 року (справа № 308/3944/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2021 року (справа № 308/3945/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.12.2021 року (справа № 308/11981/21) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 17.04.2022 року та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 17.04.2021 року, які були запрошені працівниками поліції та у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в установленому порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння;

- рапортом старшого інспектора СРПП відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції Пальок Богдана від 17.04.2022 року;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу;

- наявними у матеріалах справи та дослідженими відеозаписами з нагрудних камер поліцейських із місця події, що містяться на DVD-диску, що додані до протоколу, якими підтверджуються обставини, що містяться у вищевказаних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його винуватість у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень.

Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Водночас, з огляду на те, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «ВАЗ 2101», н.з. НОМЕР_1 , суддя вважає, що підстав для конфіскації транспортного засобу немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 3 ст. 130, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.В. Лемак