Справа № 354/354/22
Провадження № 3/354/370/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №289255 від 09.02.2022 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №289255 від 09.02.2022, ОСОБА_1 09.02.2022 приблизно о 04 год 15 хв в с. Микуличин по вул. Грушевського 77, керував транспортним засобом WOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечував, стверджував, що складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього відбулося за наступних обставин. Так, 09.02.2022 він разом з ОСОБА_2 відвозив знайомого до поїзда в м. Яремче на автомобілі марки VOLKSVAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить його дружині ОСОБА_3 . Повертаючись додому, заїхали на АЗС «АВІАС», що знаходиться в с. Микуличин, по вул. Грушевського, 77. Він припаркував автомобіль на стоянці біля ресторану «Буревій», що поруч із АЗС «АВІАС», заглушив двигун. Сидячи в автомобілі, він та ОСОБА_2 розпили пиво, яке було в автомобілі. В ході цього у автомобілі була включена гучна музика і вони голосно розмовляли та сміялися. На АЗС «АВІАС» заїхали на службовому автомобілі працівники поліції, і підійшли до його автомобіля та попросили пред`явити документи. Спочатку він погодився показати документи, а потім - відмовився, оскільки працівники поліції його автомобіль не зупиняли. Тоді працівники поліції вирішили встановити його особу у відділенні поліції с. Поляниця. Разом з ним поїхали до відділення поліції в с. Поляниця. У відділенні поліції в с. Поляниця ОСОБА_1 назвав своє прізвище, ім`я по батькові і його особу було встановлено за базою ІПНП. Далі поліцейські сказали, що від нього відчувається запах алкоголю і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». Оскільки він автомобілем не керував, і працівники поліції його автомобіль не зупиняли, то він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», пояснивши причини такої відмови (причиною відмови стало те, що працівники поліції не зупиняли його автомобіль). Після цього працівники поліції склали відносно нього протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив закрити провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні захисник адвокат Гайтанюк М.М. підтримала свого довірителя, клопотала про закриття провадження у справі з наступних підстав. Зазначила, що працівником поліції ОСОБА_4 було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», але коли ОСОБА_1 відмовився, то поліцейський ОСОБА_4 не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 стверджує, що таке письмове направлення в його присутності не складалося і йому - не вручалося, а поліцейський ОСОБА_4 взагалі не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та долучене до матеріалів справи направлення не містить дати складання вказаного направлення. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від отримання такого письмового направлення: про це відсутні записи на такому направленні чи на інших документах, які наявні в матеріалах справи. Тому залишається не зрозумілим питання про те, в який саме момент воно було складено поліцейським ОСОБА_4 : до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи після того, як такий протокол було складено, а ОСОБА_1 відпустили. Крім того, не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який наявний в матеріалах справи, не вбачається ні дата та час його складання, ні особа, огляд якої проводився, чи щодо якої такий акт складено. ОСОБА_1 стверджує, що акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який наявний в матеріалах справи, йому не вручався і в його присутності взагалі не складався. Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодної інформації про причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 . Це пов`язано з тим, що працівники поліції автомобіль ОСОБА_1 не зупиняли. Автомобіль ОСОБА_1 був припаркований на стоянці ресторану «Буревій» в с. Микуличин, а двигун в автомобілі був вимкнений. З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, правопорушень не вчиняв, тому в працівників поліції не було підстав проводити перевірку його документів та пред`являти вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наведену обставину може підтвердити свідок ОСОБА_2 . Просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1340 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що вони з ОСОБА_1 відвозили швагра до поїзду.. Після чого припаркували автомобіль біля ресторану «Буревій», що знаходиться поряд із заправкою «АВІАС». У машині випили пиво. Голосно розмовляли та була ввімкнена музика. Через деякий час під`їхали працівники поліції. Запропонували ОСОБА_1 проїхати з ними до Відділення поліції для встановлення особи. Йому такого не пропонували, тому ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції, а він залишився в автомобілі. На момент приїзду працівників поліції, автомобіль не рухався, двигун не працював.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Частиною першою статті 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суб`єктом адміністративної відповідальності є особа, яка керує транспортним засобом.

Однак, у ході судового розгляду справи, за результатами дослідження доказів у справі та з оглянутого у судовому засіданні відеоматеріалу неможливо встановити чи ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 перебуває у відділенні поліції.

Відеозапису, який би стосувався початку події, а саме руху та зупинки транспортного засобу не має.

Ті відеоматеріали, які долучені до справи, руху транспортного засобу не містять.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Вказаний відеозапис є доказом у справі про адміністративні правопорушенні у сфері керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У тих випадках, коли особа заперечує факт керування транспортним засобом, відеозапис, на якому зафіксовано протилежне, а саме рух транспортного засобу під керуванням особи, яка притягається до адмінвідповідальності, відіграє ключову роль.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За результатами перегляду відеозапису, Суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається склад іншого адміністративного правопорушення, однак законодавством надано право кваліфікувати такі дії Уповноваженій особі поліції, при цьому, Суд не має права ініціювати самостійно адміністративне провадження, оскільки це буде порушення принципу рівності учасників.

Враховуючи те, що по справі зібрані докази не доводять самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , вина останнього у порушенні частини першої статті 130 КУпАП не доведена.

З огляду на те, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк