КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1047/2022 Постанова винесена суддею Федосєєвим С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Гайдай О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гайдай О.М. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні сина, 2016 р.н., приватного підприємця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно з постановою суду, 05 листопада 2021 року об 11 год. 42 хв. по пр. Миру, 15-А в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гайдай О.М., вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у судовому засіданні, після перегляду відеозапису, захисником було заявлено клопотання про надання часу для підготовки письмових заперечень по справі, допиту ОСОБА_1 та свідків правопорушення, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був хворим та не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні 18.01.2022 року, однак суддя не звернув на це уваги та повідомив, що йому і так все зрозуміло та закінчив судове засідання, чим грубо порушив право на захист ОСОБА_1 .

Також в даному випадку суддею грубо порушено право ОСОБА_1 надати пояснення та надати докази своєї невинуватості, він не мав можливості довести суду, що не відмовлявся від проходження медичного огляду у медичному закладі, що і зробив після того, як відвіз свою дитину додому.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, відсутні будь-які об`єктивні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, поліцейські через підозру перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння зупинили та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки на їх думку, вони побачили, що у нього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим, йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому спочатку він погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, однак просив на це час для того, щоб відвезти свою дитину додому.

Також із переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останній їм повідомив, що не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та погодився на проходження огляду, але на місці, при цьому, після заперечення інспектором проти проходження огляду на місці, ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення є дані про свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте у матеріалах справи взагалі відсутні пояснення свідків щодо події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, з метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, суду неодноразово заявлялось у судовому засіданні клопотання про виклик для допиту вказаних у протоколі свідків, однак суд не взяв це до уваги та не захотів дати належну оцінку їх показам щодо засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем, в тому числі з ознаками наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вимог закону взяв до уваги докази, які є неналежними та недопустимими, а саме, протокол про адміністративне правопорушення та покази свідків, у зв`язку з чим висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати своє право доступу до правосуддя. При цьому, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, йому не було направлено копію постанови суду.

До того ж розгляд справи без участі ОСОБА_1 , є порушенням його права на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим, постанова районного суду підлягає безумовному скасуванню.

Крім того, зазначає, що на місці зупинення транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_1 не відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, але, не погодившись з результатами висновків, зробленими працівниками поліції на місці події, він поїхав у медичний заклад, де пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, і стан сп`яніння, про який сказано у протоколі про адміністративне правопорушення, в лікарні повністю було спростовано.

При цьому працівниками поліції направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 надано не було, натомість, він самостійно звернувся до медичної установи КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду, і з висновку вбачається відсутність ознак сп`яніння у перевіреному біологічному матеріалі.

Також працівники поліції, маючи підозру перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, в порушення вимог ст.ст. 265-2, 266 КУпАП, не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу.

За таких обставин, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Гайдай О.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 05.11.2021 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, у зв`язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп`яніння, підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був переглянутий у суді апеляційної інстанції за участі ОСОБА_1 та його захисника Гайдай О.М., відповідно до якого, виявивши у ОСОБА_1 під час спілкування, ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції у присутності свідків неодноразово пропонував йому пройти огляд у лікаря-нарколога в медичній установі та роз`яснив наслідки відмови від проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, зазначивши, що у нього на це не має часу, так як він поспішає відвезти хвору дитину, яка знаходиться з ним в автомобілі, до матері, та, що на протязі 2-х годин поїде до лікарні та пройде огляд самостійно, у зв`язку з чим відносно нього і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та ознайомлено з ним водія, який, ознайомившись з протоколом, підписав його та вніс до нього свої пояснення про те, що огляд працівники поліції не проводили та, що він зобов`язується поїхати на незалежну експертизу і пройти огляд.

А тому пояснення ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки наркотиків не вживає, однак працівники поліції, безпідставно зупинивши його, огляд на місці зупинки не проводили, а, перевіривши по базі документи та з`ясувавши, що його в 2008 році притягували до адміністративної відповідальності за куріння канабісу, одразу запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога в медичній установі, але, так як він поспішав відвезти хвору дитину до матері, то сказав працівникам поліції, що на протязі 2-х годин пройде огляд за самозверненням, судом апеляційної інстанції розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

При цьому доводи захисника Гайдай О.М. про те, що відсутні будь-які об`єктивні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння він погодився, але так як поспішав відвезти свою дитину додому, тому просив провести такий огляд на місці його зупинки та наполягав на проходженні саме такого огляду, однак працівниками поліції йому було відмовлено у проходженні такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння можливо лише у медичному закладі, і та обставина, що працівники поліції не проводили огляд ОСОБА_1 на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не свідчить про недотримання ними в даному випадку вимог ст. 266 КУпАП.

Щодо посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що, не погодившись з результатами висновків, зробленими працівниками поліції на місці події, ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія» та пройшов огляд на стан сп`яніння, яким у нього стану наркотичного сп`яніння, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджено, про що було видано відповідний висновок, який ним було загублено, то вони не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, для повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, апеляційним судом було витребувано з КМНКЛ «Соціотерапія»інформацію щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 за 05.11.2021 року.

Як вбачається з акта медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 006395, складеному о 13 год. 30 хв. 05.11.2021 року, та результатів лабораторного дослідження № 3423 від 08.11.2021 року, що засвідчують факт медичного огляду ОСОБА_1 та проведення лабораторного дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 , наданих КМНКЛ «Соціотерапія» на запит апеляційного суду 20.06.2022 року та 27.06.2022 року, за результатами огляду ОСОБА_1 , за самозверненням, 05.11.2021 року черговим лікарем та за результатами лабораторного дослідження, взятого у ОСОБА_1 зразку біологічного середовища «сечі», метод дослідження: імунохроматографічний (ІХА), для визначення наркотичного засобу або лікарської речовини, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання каннабіноїдів,а у зразку біологічного середовища «сечі» виявлена речовина - марихуана (каннабіноїди), на спростування чого ні ОСОБА_1 , ні його захисником жодних доказів не надано.

Крім того, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не перебував у стані наркотичного сп`яніння, ні захисником, ні ОСОБА_1 суду також надано не було, відсутні такі дані і в матеріалах справи, а тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Та обставина, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді не допитувались, не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та у відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Посилання захисника на відсутність у матеріалах справи пояснень свідків, дані про яких були внесені у протокол про адміністративне правопорушення, щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки дані свідки були залучені працівниками поліції лише для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Щодо доводів захисника про розгляд справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_1 та порушення у зв`язку із цим його права на захист, надання пояснень та доказів своєї невинуватості, то зазначені права ОСОБА_1 в повній мірі реалізовані в суді апеляційної інстанції, проте будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано.

Крім того, за наявної сукупності раніше згаданих доказів, відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його винуватості у вчиненні правопорушення.

Також є безпідставними доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати своє право доступу до правосуддя, оскільки ознайомлення з матеріалами справи, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, це право особи, а у матеріалах справи відсутні будь-які клопотання ОСОБА_1 про надання йому для ознайомлення матеріалів справи.

При цьому посилання захисника на те, що судом в порушення вимог ст. 285 КУпАП, ОСОБА_1 не було направлено копію оскаржуваної постанови суду, не є підставою для скасування судового рішення та жодним чином не впливає на висновки по суті вчиненого правопорушення.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги захисника, в аспекті незаконності дій працівників поліції, про те, що працівники поліції, маючи підозру перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння,не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_4 про зобов`язання доставити ОСОБА_1 до вказаного ним місця парковки його автомобіля «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , та не передавати йому право керування, що є однією із форм відсторонення від керування транспортним засобом, і є достатнім для запобігання продовження керування ним транспортним засобом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Гайдай О.М. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Гайдай О.М. залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.