Справа № 727/5292/22
Провадження № 3/727/2386/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикова Ю.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 244869 від 23.06.2022 року, 23.06.2022 року о 22 годині 36 хвилин в м. Чернівці п`ятий провулок Горіхівський, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки Jeep Grand Cherdkee, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння покрову лиця, тремтіння пальців рук. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на алкотестері Drаger, а також відмовився їхати до закладу чи до лікаря-нарколога, що було зафіксовано на бодікамери 476048 та 4776582 та відео реєстратор мобільний Yi Dasheom №36, чим порушив п. 2.5. ПДР Україн.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП санкцією якої передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транпсортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність, провину не визнав.

Дослідивши надані пояснення, письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно з ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 244869 від 23.06.2022 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з якою адміністративним правопорушенням вважається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для того, щоб наступила відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має значення, як довго керувала транспортним засобом особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не має значення і те, де і в якому місці особа керувала транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, привела в рух транспортний засіб .

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 244869 від 23.06.2022 року, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем марки Jeep Grand Cherdkee, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння покрову лиця, тремтіння пальців рук. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на алкотестері Drаger, а також відмовився їхати до закладу чи до лікаря-нарколога, що було зафіксовано на бодікамери 476048 та 4776582 та відео реєстратор мобільний Yi Dasheom №36.

Відтвореною та дослідженою судом відеозйомкою з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 23.06.2022 року, що міститься на СD носії, вбачається спілкування співробітників патрульної поліції з ОСОБА_1 , якому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера Драгер, на що водій зазначив, що не керував транспортним засобом. Втім, незважаючи на зауваження ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, співробітники поліції наполягали на проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що водій відповів, що згоден та тричі пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер. Відповідно до результату огляду ОСОБА_1 не зпфіксовано його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Після чого співробітниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, від якого він відмовився, зазначивши, що не керував транспортним засобом. Після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відносно останнього співробітниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п.2.5. ПДР України).

Водночас, судом встановлено та підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) № 476048 та № 476582, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що містять фіксацію обставин від 23.06.2022 року, працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Суд, дослідивши пояснення ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис вищевказаних подій, а також всі обставини справи в їх сукупності, керуючись завданнями ст. 1 КУпАП, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7 КУпАП, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , не вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стпття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1, п.3 ч.1 ст.18, ч.3 ст.18 ЗУ «Пронаціональну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положеньКонституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, поважати і не порушувати прав і свобод людини; звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення тощо.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушенняПравил дорожнього рухуУкраїни тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції, зокрема щодо пред`явлення документів.

Судом було встановлено, що належних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 працівники поліції суду не надали, а отже подальші вимоги щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння слід вважати неправомірними (така правова позиція викладена у рішенні ВС від 15.03.2019 у справі №686/11314/17).

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП унормовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Підставою направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння є обов`язкове встановлення поліцейським ознак, що особа перебуває у такому стані, які не можуть бути надуманими, а повинні бути реальними та відповідати переліку ознак, встановлених п.п. 2.3 розділу І Інструкції «Пропорядок виявленняу водіївтранспортних засобівознак алкогольного, наркотичного чиіншого сп`яніння або перебуванняпід впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу ташвидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015.

Відовідно до п. 4 розділу Х Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не датований, з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері Drаger.

Втім, як встановлено судом ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - на алкотестері Drаger.

Суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції від 24.06.2022 року, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а).

При цьому, суд зазначає, що наявність лише одного протоколу, складеного співробітниками поліції та відеозаписів, які не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 для встановлення судом в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не достатньо, а інших доказів, на підтвердження провини ОСОБА_1 , суду надано не було.

З огляду на вищевикладене, наведені факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , не вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п. 2.5 ПДР України та відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже він не керував транспортним засобом, а отже і не є суб`єктом даного правопорушення, а подальші вимоги працівників поліції щодо проходження огляду для встановлення стану сп`яніння слід вважати неправомірними.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 247, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена Чернівецького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Ю. О. Калмикова