Справа № 760/4483/22 Головуючий в суді І інстанції Бурлака О.В.
Провадження № 33/824/1884/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 20 січня 2021 року, о 01 годині 05 хвилини, ОСОБА_1 , в м. Києві по вул. Героїв Севастополя, 45/5, керував транспортним засобом марки «KIA Magentis», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18 (КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги тим, що місцевим судом не враховано його доводів щодо того, що він не керував транспортним засобом і матеріалами справи це підтверджено.

Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, однак з матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову винесено судом 08 червня 2022 року, а строк на апеляційне оскарження закінчується 18 червня 2022 року, що є вихідним днем, а відтак апелянт своєчасно звернувся з апеляційною скаргою 20 червня 2022 року, на наступний за вихідним робочий день, тобто в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Окрім цього, відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15 листопада 2018 року).

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються належними і допустимими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №214791 від 20.01.2022, у якому викладені встановлені судом обставини; рапортом інспектора УПП у м. Києві, згідно якого автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було зупинено під час здійснення патрулювання та відпрацювання орієнтування, попередньо «розбій»; висновком лікаря КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 20.01.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності а також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не спростовують фактичних даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких доказів того, що поліцейські безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення або ж, що їх дії оскаржувалися ОСОБА_1 у встановленому законом порядку матеріали справи не містять.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які могли б бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2022 року- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.С. Мельник