Постанова

Іменем України

20 липня 2022 року

смт Краснопілля

Справа № 578/182/22

провадження № 3/578/108/22

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР А. І. розглянула в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,Україна; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; пенсіонер, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

та установила:

Історія справи

22.02.2022 т. в. о. начальника Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В СУМСЬКІЙ ОБЛАСТІ направив на розгляд до Краснопільського районного суду Сумської області протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212755 від 17.02.2022 та адміністративний матеріал до нього стосовно гр. ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/ за порушення останнім вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 до суду повторно не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, згідно поштових повідомлень судова повістка вручена члену сім`ї 15.07.2022, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

За матеріалами справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Останній був присутній при складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, підписав його та зазначив, що пояснення надасть у суді. Також отримав другий примірник протоколу.

Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності будучи обізнаною про розгляд справи в суді першої інстанції, не продемонструвала належної сумлінності у захисті своїх власних інтересів, не цікавилась її розглядом. Це свідчить про невиконання особою своїх процесуальних обов`язків.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів за правилами статті 268 КУпАП.

Фактичні обставини, встановлені судом

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 212755 від 17.02.2022 випливає, що гр. ОСОБА_2 17 лютого 2022 року о 10 год. 40 хв на вулиці Садовій, 1в селі В. Бобрик, в порушення вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом ЗАЗ VIDA SF 6950 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння випливає, що огляд проведений у зв`язку з виявленням у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода.

Із результату тестування на алкоголь до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 212755 (alcotest 6810, прилад № ARКМ 0635, тест № 534) випливає, що за результатами тестування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього виявлено 2,30 %о алкоголю в крові.

Пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_4 відмовився.

З відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, випливає, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом ЗАЗ VIDA SF і був зупинений працівниками поліції, в його стані були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та погодився на проходження медичного освідування на місці зупинки транспортного засобу. Пройшов такий тест, результат якого 2,30 проміле.

Джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена стаття 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України /далі також ПДР/, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції ознаками ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

За змістом вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Порядком оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, зокрема п.2.6. передбачено, що особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення. Пояснення та зауваження або включаються до протоколу, або додаються до протоколу окремо.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від надання пояснень та зауважень по суті вчиненого правопорушення, уповноважена особа вносить до нього відповідний запис.

Пункт 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом частини другої статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ VIDA SF 6950 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 212755 від 17.02.2022, складений саме за керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Тому, з огляду на викладене, вина ОСОБА_3 доведена і його дії суддя кваліфікує за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні виду стягнення суд враховує наявну інформацію про те, що документ СІА 031350 категорії А В С з терміном дії з 01.04.1997, виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус зданого на збереження.

Таким чином, ОСОБА_2 не являється водієм транспортного засобу, а відноситься до інших осіб, які керують транспортним засобом.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_3 адміністративному стягненню у виді штрафу у межах частини першої статті 130 КУпАП.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_3 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає до стягнення судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн. Підстави для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору під час розгляду справи в суді відсутні.

Керуючись статтями 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 / сімнадцять тисяч / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 496,20 грн судового збору, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. І. КОСАР