Номер провадження: 33/813/748/22
Номер справи місцевого суду: 519/222/22
Головуючий у першій інстанції Лемець С. П.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Южного міського суду Одеської області від 20 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 04 березня 2022 року о 22 годині 30 хвилини в м. Южне по вул. Центральна, 54 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21099», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» 0872. Результат огляду виявився позитивним та склав 1,51 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що зміст мотивувальної частини оскарженої постанови відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №397593 складеного співробітником поліції, проте не містить встановлених судом обставин.

ОСОБА_1 не заперечував той факт, що 04 березня 2022 року близько 22 години він перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте зазначив, що знаходився в машині оскільки підзаряджав свій телефон, після чого заснув, і транспортним засобом він не керував, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 наголосив, що знаходження особи в нетверезому стані за кермом транспортного засобу, який не перебуває в стані руху, не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З метою забезпечення виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених положеннями ст.245 КУпАП, в частині повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №397593, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а) Правил дорожнього руху України, а саме тими обставинами, що останній, 04 березня 2022 року о 22 годині 30 хвилини в м. Южне по вул. Центральна, 54 керував автомобілем «ВАЗ 21099» в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» 0872. Результат огляду виявився позитивним та склав 1,51 ‰ (а.с.1).

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у фабулі протоколу ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 складав 1,51 ‰ (а.с.2).

Зазначений акт також був підписаний водієм ОСОБА_1 в графі «З результатом згоден» без будь-яких зауважень або заперечень.

Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810» прилад №ARBL 0872, результат якого виявився позитивним та склав 1,51 ‰ (а.с.3).

Крім того в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких убачається, що останній не заперечував факт вживання алкогольних напоїв.

З метою перевірки доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а лише спав в своєму авто, апеляційним судом був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення. На вказаному відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції про те, що вживав алкогольні напої і на своєму автомобілі прямував до дівчини. Крім того ОСОБА_1 зазначив, що він визнає свою вину.

Вказані пояснення надані ОСОБА_1 поліцейським безпосередньо під час його адміністративного затримання повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що автомобілем у стані алкогольного сп`яніння він не керував, а отже не може вважатись водієм в розумінні ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно, застосовували до нього заходи фізичного спливу та порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

В свою чергу апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що мали місце 04 березня 2022 року та ставляться у провину ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9а) Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Южного міського суду Одеської області від 20 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко