ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року м.Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Чобана А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олару Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Олару Д.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2022 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, офіційно не працевлаштованого, з ІІІ групою інвалідності, за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Олару Д.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтримку своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а також не дослідив у повному обсязі усі докази і не надав їм належної оцінки.

Зазначає, що єдиними доказами вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, який не може бути належним доказом у справі, оскільки не зафіксований на бодікамеру поліцейського.

Посилається на те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також не встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у останнього.

Вказує, що неможливо встановити, чи дотримано поліцейськими двогодинного інтервалу з моменту зупинки транспортного засобу до проведення огляду на стан сп`яніння.

Також звертає увагу на те, що протокол складено одним поліцейським, а огляд на стан сп`яніння іншим, що не передбачено законом.

Враховуючи викладене, вважає, що постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, 25 квітня 2022 року об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по автомобільній дорозі Н-10 в с.Стальнівці, Дністровського району керував

____________________________________________________________________

ЄУНСС 720/713/22 Головуючий в І інстанції: Вівчар Г.А.

Номер справи 33/822/428/22 Суддя-доповідач: Марчак В.Я.

автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, також відмовився їхати для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Олару Д.В. підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог дотримався.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Згідно п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання цієї вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №098450 від 25 квітня 2022 року, цього ж дня об 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-10 293-й кілометр, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, виражений запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка їх склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Протокол підписано поліцейським, який його склав, та ОСОБА_1 без зауважень.

З акта огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру вбачається, що у ОСОБА_1 встановлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я (а.с.4-6).

Апеляційний суд звертає увагу, що акт і направлення підписані власноручно ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду із встановленими ознаками алкогольного сп`яніння та спростовує доводи апеляційної скарги щодо невстановлення таких ознак.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , відібраних на місці зупинки транспортного засобу, останній вночі вживав алкоголь, а саме горілку, про відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння йому відомо, свою вину визнає (а.с.7).

На відеозаписі, доданому працівниками поліції до матеріалів справи, зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення працівником поліції йому прав (а.с.8).

Апеляційний суд вважає даний доказ належним та допустимим, оскільки він узгоджується з іншими письмовими доказами у справі та підтверджує порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР.

Крім того, районним судом було допитано працівника поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що під час несення служби ним було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки із допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки або у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Події були зафіксовані на мобільний телефон, оскільки бодікамера була розряджена.

Апеляційний суд погоджується із критичною оцінкою, наданою районним судом позиції захисту щодо невизнання вини ОСОБА_1 , оскільки вона спрямована на уникнення адміністративної відповідальності.

Факт керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, відібраними на місці зупинки, поясненнями ОСОБА_1 в районному суді.

Дослідивши вищенаведені докази у своїх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є логічними, послідовними та взаємоузгодженими і поза розумним сумнівом підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, а відтак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, апеляційним судом у діях працівників поліції не встановлено.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Олару Д.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

22.07.2022 року

(дата засвідчення копії)