Житомирський апеляційний суд
Справа №278/675/22 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Шмата Р.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 30 березня 2022 року о 22:15 год. на 5 км авто дороги Житомир-Чернівці, гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та прийняття нової постанови, якою просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що судове рішення він отримав по пошті 14 червня 2022 року, а тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Вважає, що постанова суду є незаконною, а висновку суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вона підлягає скасуванню з таких підстав.

ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи та вказує, що він був незгоден з результатами огляду, однак працівник поліції не запропонував йому пройти огляд в медичному закладі. Огляд був проведений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою 09.11.2015 р. №1452/735 та ст. 266 КУпАП.

Стверджує, що працівники поліції не здійснювали зупинки його транспортного засобу. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про підтвердження існування блокпоста на 5-му км а/д Житомир-Чернівці та про дані щодо осіб, які здійснювали чергування на блокпосту.

Також, вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року №95 вичерпаний 10.02.2015 року, а тому він не міг бути використаний працівниками поліції під час здійснення огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що обслуговування приладу, перевірка, калібровка, має проводитися кожні 6 місяців. З роздруківки долученої до матеріалів справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вбачається, що остання перевірка, калібровка даного приладу проводилась, ще 17.08.2021 року, а отже більше ніж за 6 місяців.

На його переконання, з врахуванням наведених обставин, результати огляду не можуть бути належними доказом його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження.

Заслухавши пояснення захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту - проба позитивна 1,66 проміле, при допустимому показнику - 0,2 проміле та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з яких слідує, що він керував автомобілем, з протоколом ознайомлений та згоден, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

На переконання апеляційного суду зазначені докази є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість такого доказу як результат тесту вимірювальним приладу алкотестер Drager «Alcotest 6810» №ARBL-0809 суд вважає необґрунтованими.

Вимірювальний прилад алкотестер Drager «Alcotest 6810» внесений до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки, має свідоцтво державної реєстрацію МОЗ України, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік).

З свідоцтва про повірку слідує, що огляд на стан сп`яніння було проведено приладом алкотестер Drager «Alcotest 6810», який пройшов повірку 17.08.2021 року, а тому підстав вважати вказаний огляд недійсним апеляційний суд не знаходить.

Таким чином, вимірювальний прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам закону, тому його показники не викликають сумнівів. (а.с. 2, 8)

З відеозапису долученого до справи та матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блок посту працівниками поліції та територіальною обороною у період комендантської години, під час дії воєнного стану та бойових дій на півночі Житомирщини, мав ознаки алкогольного сп`яніння, сперечався, не виконував законні вимоги працівників поліції, намагався сісти в автомобіль у зв`язку з чим до нього було застосовано заходи примусу. В подальшому він погодився пройти огляд на місці, пройшов його та після оголошення йому результату, його визнав. ОСОБА_1 , не заперечував факт керування транспортним засобом та вживання ним алкоголю, лише наголошував, що йому потрібно було їхати та надавати комусь медичну допомогу, хоча сам медичної освіти, як зазначав він не має.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП розмірі, можливості призначення менш суворого стягнення закон не передбачає, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук