Справа № 206/1235/22
Провадження № 3/206/626/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю сторін:

захисника-адвоката Неруша О.В.

ВСТАНОВИВ:

05.05.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2022, серії ААБ № 060591, 24.04.2022 10 год. 10 хв. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Відпочинку, 28, водій ОСОБА_1 керував т/з Pegasus sky VIN: НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Дану подію зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №474020. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив справу розглядати за участю його захисника Неруша О.В. Разом з тим вказав, що вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає в повному обсязі. Зазначивши, що наркотичних засобів, психотропних речовин, або лікарських засобів, що знижують швидкість реакції він не вживав. Жодних ознак сп`яніння, що могли бути передумовами для проходження огляду на стан сп`яніння він не мав. Наполягав на проведенні огляду за допомогою спеціального засобу на місці, проте співробітниками поліції йому було відмовлено. За вказаних обставин, провадження у справі відносно нього просив закрити у зв`язку із відсутністю і складу адміністративного правопорушення. Захисник-адвокат Неруш О.В. в судовому засіданні просив справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування свого клопотання зазначив, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, що свідчить про відсутність законних підстав для проведення огляду. Так у протоколі про адміністративне правопорушення зокрема зазначено: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. В той же час, ОСОБА_1 наголошує, що зазначених ознак не мав, жодних об`єктивних доказів наявності зазначених ознак сп`яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Разом із тим, оскільки матеріалами справи наявність зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті ознак сп`яніння безсумнівно не підтверджується - законні підстави проведення огляду на стан сп`яніння 24.04.2022 відносно ОСОБА_1 у працівників поліції були відсутні, дії останніх щодо направлення останнього на огляд на стан сп`яніння та подальше складення протоколу є незаконними та свавільними. Окрім того, вважав, що працівникам поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 фактично не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я, а отже за таких обставин, відповідальність ОСОБА_1 у даному інкримінуємому адміністративному правопорушенні наступати не може. Крім того, зазначив, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності встановлено за базою ІІПС «Армор», що не відповідає вимогам КУпАП оскільки письмових доказів, що підтверджують дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності до протоколу не надано, що робить неможливим ідентифікувати вірність відомостей про особу. Враховуючи зазначені обставини просив справу закрити з наведених підстав. Суд, вислухавши думку захисника-адвоката Добринь Я.О., дослідивши заяву ОСОБА_1 та вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення. У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність. Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись. Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив. Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1ст. 130 КУпАП. Не дивлячись на повне не визнання своєї вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вина останнього повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

Протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 060591 від 24.04.2022, з якого вбачається, що 24.04.2022 10 год. 10 хв. в м. Дніпро Самарський район, вул.Відпочинку, 28, водій ОСОБА_1 керував т/з Pegasus sky VIN: НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, дану подію зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №474020 (а.с.3). Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Аксініною Ю.О. відносно ОСОБА_2 , 24.04.2022, щодо направлення останнього до медичного закладу.

Відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував т/з Pegasus sky VIN: НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Відмова з боку водія ОСОБА_1 відбулася тричі (10:16:53, 10:19:50,10:22:16). Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відеоматеріалами з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Щодо доводів сторони захисту про ту обставину, що зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення співробітниками поліції ознак на стан наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, ОСОБА_1 не мав та жодних об`єктивних доказів наявності зазначених ознак сп`яніння у ОСОБА_1 матеріали справи не містять, суд відноситься критично та приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КупАП відносно ОСОБА_1 , співробітниками поліції було зазначено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, вказана обставина підтвердження в дослідженому в судовому засідання відеоматеріалі з нагрудних відеореєстраторів співробітників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (10:13:58). Доводи адвоката Неруша О.В., щодо тієї обставини, що співробітниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 фактично не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці та у закладі охорони здоров`я, суд не приймає до уваги та відноситься критично, оскільки. Згідно із ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.8,12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Відповідно до пункту 12 Розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 7,8 15 розділу III вказаної інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Згідно п.7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Розділу 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що зазначене направлення, наявне в матеріалах справи, яке було складено інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Аксініною Ю.О. відносно ОСОБА_2 , 24.04.2022, щодо направлення останнього до медичного закладу (а.с.4). Разом з тим, досліджений в судовому засіданні відеозапис зафіксований на нагрудну камеру поліцейського, містить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (10:16:53, 10:19:50,10:22:16). Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із вказаного відеозапису співробітником поліції, було декілька разів було роз`яснено ОСОБА_1 , що в нього не має обґрунтованих підстав вважати, що останній перебуває саме у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ознак такого сп`яніння у ОСОБА_1 ним не було виявлено, а відтак і підстав для проведення огляду на місці зупинки за допомогою технічних з для такого огляду не було, про що він не одноразово зазначав ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, суд вважає, що працівниками поліції не було порушено умови процедуру проведення огляду на стан сп`яніння під час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До доводів сторони захисту про ту обставину, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності встановлено за базою ІІПС «Армор», що не відповідає вимогам КУпАП оскільки письмових доказів, що підтверджують дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності до протоколу не надано, суд не приймає їх до уваги та відноситься критично, оскільки як було встановлено із дослідженого в судовому засіданні відеозапису зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського, на прохання надати співробітникам поліції, своє посвідчення водія ОСОБА_1 зазначив, що його не має, після чого співробітником поліції за базою ІІПС «Армор» було встановлено, що у останнього вказане посвідчення водія було вилучено у зв`язку із складанням на останнього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також підтвердив ОСОБА_1 (10:16:08, 10:16:19). В той же співробітником поліції було уточнено анкетні дані останнього, та встановлено його особу яка є ОСОБА_1 .

Всі вказані доводи сторони захисту ні чим об`єктивно не підтверджуються та навпаки спростовуються дослідженими судом доказами в своїй сукупності. У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дана позиція сторони захисту спрямована лише на уникнення відповідальності самим ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 мав право у разі не згоди з діями поліцейських, оскаржити їх дії керівництву або звернутись до суду. Однак, жодних вказаних дій останній не вчинив. А відтак, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 під час судового розгляду, його невизнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судовій ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинені адміністративні порушення. Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст.251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу чи події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, суд не вбачає. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Згідно з положенням ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП). З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,- ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень. Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці. Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко