3/441/333/2022 441/143/22
П О С Т А Н О В А

30.06.2022 суддя Городоцького районного суду Львівської області Українець П.Ф., розглянувши адмінматеріали, що надійшли із ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській обл. на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

за протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 125931 від 21.01.2022 ОСОБА_1 , 21.01.2022 о 02 год. 58 хв., на 23 км а/д М-13 Львів-Самбір-Ужгород, керував автомобілем «Ford Sierra» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, за протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 125931 від 21.01.2022 ОСОБА_1 , 21.01.2022 о 02 год. 58 хв., на 23 км а/д М-13 Львів-Самбір-Ужгород, керував автомобілем «Ford Sierra» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Постановами судді Городоцького районного суду Львівської обл. від 04.02. і 13.04.2022 вищеозначений адмінпротокол повернуто для належного оформлення, в т.ч. з підстави неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 21.02.2022.

На усунення недоліків вищеозначеного адмінпротоколу інспектором СРПП ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській обл. Р. Фостяк 14.05.2022 складено рапорт за яким останній просить про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 21.02.2022 на ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою вищеозначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської обл. від 30.03.2021 ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування 21.02.2021 о 02 год. 05 хв. у м. Самбір транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову при цьому від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Постановами цього ж суду від 14.12.2022 і 24.01.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 і 3 ст. 130 КУпАП за керування 23.09., 27.10. і 20.12.2021 та 08.01.2022 транспортним засобом відповідно з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння і відмову при цьому від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння повторно протягом року та будучи двічі протягом року підданим адмінстягненню за ст. 130 КУпАП.

Крім цього, постановою Городоцького районного суду Львівської обл. від 17.02.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за повторне протягом року керування 16.12.2021 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином судом встановлено, що при складанні протоколу про адмінправопорушення серія ОБ № 125931 від 21.01.2022 на ОСОБА_1 , посадовою особою ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській обл. невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки на часі події 21.01.2022 він є особою, що двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інспектор СРПП ВнП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській обл. Р. Фостяк у рапорті від 14.05.2022 просить про перекваліфікацію дій ОСОБА_1 21.02.2022 на ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальними поняттям «правопорушення».

У п. 3.6 вищеозначеного Рішення Конституційний суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні КСУ поширює гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995р. зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику ЄСПЛ (зокрема mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, п. 53) справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей ст. 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії ст. 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Підставою притягнення особи до адмінвідповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Неправильна кваліфікація правопорушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адмінправопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

З урахуванням вищенаведеного, підстав до перекваліфікації дій ОСОБА_1 21.01.2022 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 3 ст. 130 КУпАП суддя не має, оскільки така порушуватиме права ОСОБА_1 та змінюватиме обставини правопорушення, зафіксовані у протоколі.

За наведеного, приходжу до висновку про закриття провадження у справі про адмінправопорушення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП -

п о с т а н о в л я ю :

справу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів.

Суддя П.Ф. Українець