КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/1391/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №214983 від 19 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року о 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 намагався зламати двері квартири своєї сусідки ОСОБА_2 , та погрожував їй фізичною розправою, чим також дуже сильно налякав малолітніх дітей громадянки ОСОБА_2 , перебуваючи при цьому в п`яному вигляді, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 51 гривні на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню за статтею 294 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що у час події близько 19 год. 00 хв. він перебував в іншому місці разом із сім`єю свого друга ОСОБА_3 , його дружиною та їхньою донькою, яка є похресницею апелянта, ОСОБА_4 . Вказано, що безпосередньо о 18 год. 56 хв. апелянт купував солодощі в магазині, на підтвердження чого надає чек.

Вказано, що провівши сім`ю друга додому, вже біля його під`їзду близько 19 год. 45 хв. прямо на нього з під`їзду зненацька вибігла група підлітків (хлопців та дівчат). ОСОБА_1 зазначає, що зайшовши до під`їзду через відкриті двері тамбура він побачив порізані й обмальовані графіті як свої двері, так і двері сусіда ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 вважає, що це фактично була помста жителів верхніх поверхів, котрі виходячи з ліфта мимоволі вдарялися кожного разу хто головою, хто ногою об нещільно закриті двері тамбура, котрі самовільно встановив сусід ОСОБА_5 та розширив свою квартиру.

ОСОБА_1 зазначає, що з його приходом відразу прибула поліція, проте чому ОСОБА_5 заявив про те, що начебто він це зробив, йому не відомо, оскільки неприязних стосунків в нього з ним та його сім`єю немає, про що свідчать письмові пояснення його дружини ОСОБА_2 . Апелянт також наголошує на тому, що і його двері зазнали пошкоджень.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року, то апелянт вказує, що його не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови апелянтом було отримано лише 27 січня 2022 року засобами поштового зв`язку.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважними, поновити цей строк та скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року й закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які підтвердили обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та вчинення вказаного правопорушення саме ОСОБА_1 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної справи було призначено районним судом спочатку на 14 грудня 2021 року, а потім на 28 грудня 2021 року й ОСОБА_1 було направлено відповідні судові повістки про виклик до суду (а.с.8-9).

Разом з тим, належних та допустимих доказів про вручення або не вручення зазначених судових повісток ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Крім того, із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 28 грудня 2021 року не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови (а.с.10-11).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року було направлено ОСОБА_1 28 грудня 2021 року (а.с.12).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 27 січня 2021 року (а.с.17).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 10 лютого 2022 року безпосередньо до Київського апеляційного суду й останню було повернуто скаржнику (а.с.20-22).

Повторно ОСОБА_1 звернувся із вказаною апеляційною скаргою 23 лютого 2022 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

«Інші подібні дії» у розумінні статті 173 КУпАП є надзвичайно різноманітними. Вони можуть включати в себе (але не обмежуються): вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображенням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП підтверджується наступними доказами.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №214983 від 19 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року о 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 намагався зламати двері квартири своєї сусідки ОСОБА_2 , та погрожував їй фізичною розправою, чим також дуже сильно налякав малолітніх дітей громадянки ОСОБА_2 , перебуваючи при цьому в п`яному вигляді, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до зазначеного вище протоколу, свідками були : ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Потерпіла особа - ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду: обшивка дверей, нижній дверний замок кв. АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису у присутності понятих : ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що огляд ОСОБА_1 та його речей не проводився.

В матеріалах справи містяться також письмові пояснення ОСОБА_5 від 19 жовтня 2021 року, відповідно до яких зазначено, що він повертаючись додому о 19 год. побачив наступне: їх сусід з кв.73 ОСОБА_1 порізав обшивку дверей, потрощив меблі у тамбурі загального користування. ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_1 протягом 40 хв. намагався знову вдертись до його квартири, лаявся, чинив агресивні дії, погрожував фізичною розправою до усіх них, чим налякав онуків ( 5 та 11 років). У присутності інших сусідів їхнього під`їзду лаявся нецензурною лайкою, принижував гідність, чим завдав їм матеріальної та моральної шкоди (а.с.3).

В матеріалах справи містяться також письмові пояснення ОСОБА_2 від 19 жовтня 2021 року, відповідно до яких зазначено, що повертаючись додому після роботи о 19 год. вона почула, що сусід з кв.73 ОСОБА_1 почав ломитись в їхню квартиру. Спочатку ОСОБА_1 сильно стукав, потім почав сильно кричати, почав зрізати обшивку з дверей, виламав нижній замок, погрожував, лаявся нецензурною лайкою, повністю зламав тумбочку для взуття в тамбурі, вирвав дзвінок. Вказано, що ОСОБА_1 перелякав онуків, лаявся в присутності сусідів. Також зазначено, що з ОСОБА_1 ніякого конфлікту не було й вони з ним не спілкуються більше 30 років (а.с.4).

При апеляційному перегляді постанови, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтвердили обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення за обставин, які викладені в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності та раніше дані ними письмові пояснення.

Також в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне затримання АЗ №131584 від 19 жовтня 2021 року (а.с.5).

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне затримання вбачається, що громадянин ОСОБА_1 не був доставлений у службове приміщення Дарницького управління поліції, а був затриманий на місці. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також про право та можливість отримання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». Вказано, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, як і від юридичної допомоги.

Також в протоколі зазначено, що особистий огляд та огляд речей, передбачені статтею 264 КУпАП, що були у затриманого не проводився. Заяви та зауваження, зроблені при затриманні та огляді не надходили.

Вказаний протокол про адміністративне затримання було підписано посадовою особою органу поліції, двома понятими ОСОБА_2 , ОСОБА_5 . ОСОБА_1 від підпису відмовився.

ОСОБА_1 звільнений був 19 жовтня 2021 року о 21 год. 50 хв. Скарг, зауважень до дій посадових осіб органів поліції не надходило.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо невідповідності часу вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного працівниками поліції в протоколі, з тих підстав, що о 18 год. 56 хв. ОСОБА_1 перебував в магазині та купляв цукерки, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю інших матеріалів справи й можлива похибка у часі не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

Крім того, доводи апелянта про те, що і його двері зазнали пошкоджень не підтверджено матеріалами справи й відповідних належних та допустимих доказів апелянтом не було надано й в суд апеляційної інстанції.

Щодо наданих ОСОБА_1 письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд критично оцінює їх, оскільки вказані особи не були свідками подій, які мали місце у під`їзді, де мешкає ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 .

Крім того, апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що у ОСОБА_1 не було виявлено ні ножа, ні фарби, якою було намальовано графіті, оскільки, як встановлено судом, особистий огляд ОСОБА_1 та огляд його речей не проводився.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані події (завдання шкоди майну потерпілої особи ОСОБА_2 ) могли мати місце у зв`язку із тим, що це фактично була помста жителів верхніх поверхів, котрі виходячи з ліфта мимоволі вдарялися кожного разу хто головою, хто ногою об нещільно закриті двері тамбура, котрі самовільно встановив сусід ОСОБА_5 та розширив свою квартиру, апеляційний суд також відхиляє, оскільки це є лише припущення ОСОБА_1 , які не підтверджені жодними доказами.

Крім того, апеляційний суд звертає також увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які зауваження ОСОБА_1 щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення чи його пояснення з приводу даних подій, що мали місце 19 жовтня 2021 року.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський