Справа №345/1773/22
Провадження № 3/345/653/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2022 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125634 від 03.07.2022, в якому ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.5 ПДР. Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також він ознайомився з матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адмінправопорушення, яке йому інкримінується. Він підтвердив, що справді 03.07.2022 р. в денну пору доби керував автомобілем і рухався по вул. Долинській в м. Калуші. Його безпричинно зупинили працівники поліції. Вони не могли пояснити причину зупинки. Далі попросили сісти за кермо автомобіля і переїхати на пару сотень метрів дальше в тінь дерев. На цьому другому місці полісмени безпричинно запідозрили його, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Він був не проти пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, адже наркотичних засобів ніколи не вживав. Проте, працівники поліції самі почали переконувати, що необхідних тесті в лікарні нема і що йому краще відмовитись від такого огляду. Хоч він так і не відмовлявся від огляду, проте, полісмени склали протокол, який дали йому підписати. Копію протоколу не вручили. Жодних інших документів він не підписував.

Після перегляду відеозаписів в судовому засіданні, ОСОБА_1 наголосив, що на відео зафіксовано факт керування автомобілем після зупинки автомобіля полісменами на їхнє прохання з метою переїхати на інше місце. Також на відео не зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Навпаки, поліцейський говорить замість нього, що він ніби то відмовляється.

Тому просить не притягувати його до адмінвідповідальності, а закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, які долучені до протоколу (в т.ч. і відеофайли), приходжу до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Так, згідно частин 2 і 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП. У протоколі під час його складання, поряд з іншими даними, обов`язково повинно бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються розбірливим почерком, державною мовою.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125634 від 03.07.2022 р. (а.с. 1) не відповідає цими вимогам законодавства, адже він заповнений нерозбірливим почерком, що не дає можливості встановити суть адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Не зважаючи на те, що у КУпАП протокол про адміністративне правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125634 від 03.07.2022 р. заповнений нерозбірливим почерком, через що неможливо встановити суть адміністративного правопорушення, то слід дійти висновку, що особі, відносно якої складено протокол, не висунуте обвинувачення посадовими особами поліції.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Поряд з вище наведеними суттєвими недоліками протоколу про адміністративне правопорушення, які перешкоджають притягненню ОСОБА_1 до адмінвідповідальності слід зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що 03.07.2022 він кермував транспортним засобом в м. Калуш по вул. Долинській.

Проте, матеріали справи не містять однозначних доказів того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зокрема, на відеозаписі, який наявний на долученому до протоколу диску, не зафіксовано вербальної чи невербальної відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. В той момент як працівник поліції запитує ОСОБА_1 про те, чи бажає він пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, об`єктив камери спрямований на тулуб і ноги особи. Це не дозволяє з`ясувати яку ж все таки відповідь надав водій. Звуковий супровід цього відеоряду також не містить чіткої відповіді водія на пропозицію поліцейського. Тільки сам поліцейський стверджує, що водій відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, при цьому одразу стверджує, що відносно водія буде складено протокол про адмінправопорушення. На цьому відеозапис завершується (а.с. 5).

Також і на направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в медичний заклад від 03.07.2022 (а.с. 2) відсутній підпис ОСОБА_1 , що могло б підтвердити те, що таке направлення було реально пред`явлене особі, а не виписане формально без мети його реального виконання. А враховуючи, що матеріали відеофіксації також не містять підтвердження ознайомлення особи, відносно якої складено протокол, зі змістом цього документу, то суд приходить до висновку про недопустиміть цього доказу.

Наявний у справі рапорт працівника поліції (а.с. 3) за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про законність своїх дій, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст. 254 КУпАП. Окрім того, цей рапорт викладений нерозбірливим почерком, що не дає можливості встановити його зміст.

Окрім того, в самому протоколі про адмінправопорушення відсутні письмові пояснення особи, відносно якої він складений.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 125634 від 03.07.2022 не відповідає вимогам законодавства щодо його форми, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя