Справа № 462/7911/21 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/561/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Левко Степана Леонтійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 18.10.2021 року о 14.30 год. на вул. Городоцька, 128 у м. Львові, керував транспортним засобом марки Citroen C4 Picasso, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002278 від 18.10.2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року, скасувати зазначену постанову та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується із постановою судді у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини апелянта.

Вважає, що у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, які конкретно докази долучаються до протоколу, не зазначено свідків, формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Звертає увагу, що до матеріалів адміністративної справи долучений диск з матеріалами відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, однак відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний запис, а у протоколі номер технічного засобу взагалі не зазначено, що не дає підстав використати ці матеріали як доказ.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на визначення стану сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення в повній мірі не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, враховуючи пояснення ОСОБА_1 в суді про бажання огляд проводити за участі адвоката, вважає, що можна прийти до висновку про порушення процесуальних прав апелянта, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що потягло за собою відсутності заперечення на дії інспектора поліції.

Стверджує, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у справі відсутні, а згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку апелянта, направлені до суду матеріали, а саме відеозапис з нагрудної камери та висновок лікаря нарколога не може слугувати достатнім доказом його вини.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Зазначає, що апелянт не порушував п.2.9 «а» ПДР, оскільки не перебував у стані наркотичного сп`яніння, про це свідчить долучений до матеріалів справи висновок №00260 від 02.12.2021 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено, що підтверджує сумнівність результату проведеного 18.10.2021 тесту.

Вважає, що суд помилково зазначив, що відеозапис на дисках окремими файлами не свідчить про те, що відеозапис вівся безперервно, оскільки працівник поліції, який зупинив апелянта і доставляв в медзаклад неодноразово відлучався з місця події, що означає, що він фізично не міг проводити безперервно відеофіксацію.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Левко С.Л., який підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечив проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі Інструкція) та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (надалі Порядок).

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002278 від 18.10.2021 та відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Однак, при цьому суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 294718 від 18.10.2021 року, ОСОБА_1 18.10.2021 року о 14.30 год. на вул. Городоцька, 128 у м. Львові, керував транспортним засобом марки Citroen C4 Picasso, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 002278 від 18.10.2021 року, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 проводився у КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень". Відповідно до даного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002278 від 18.10.2021 року ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, однак такий проведений 18.10.2021 року пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, як вбачається із відеозапису нагрудних камер поліцейських, 18.10.2021 о 16 год. 52 хв. проведено лабораторне тестування ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за допомогою швидкого тесту на 5 наркотиків, результат даного тесту отримано працівниками медичного закладу о 16 год. 57 хв. В подальшому, 18.10.2021 о 16 год. 54 хв. проведено лабораторне тестування ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за допомогою швидкого тесту на 3 наркотики та результати даного тесту отримано о 17 год. 00 хв.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

На зазначені неузгодженості місцевий суд уваги не звернув та визнав вину ОСОБА_1 доведеною, при цьому, не перевіривши належним чином докази, які містяться у матеріалах справи, а також щодо дотримання процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП.

Відтак, як встановлено апеляційним судом, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002278 від 18.10.2021 року є недопустимим доказом у справі, оскільки такий отриманий з порушенням процедури, передбаченої вищевказаною Інструкцією, та поза межами передбаченого часу для встановлення стану сп`яніння водія.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за результатами висновку № 002278 від 18.10.2021 року, відповідно до якого огляд проведений з порушенням встановленого порядку та поза межами передбаченого часу для встановлення стану сп`яніння водія, а тому і протокол про адміністративне правопорушення, і результати вказаного висновку критерію допустимості доказів не відповідають і не можуть бути покладені в основу судового рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, доводи, що наведені в апеляційній скарзі про необґрунтованість визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП заслуговують на увагу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи допущені працівниками поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану наркотичного сп`яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння), такий огляд водія на визначення стану наркотичного сп`яніння, у відповідності до ст. 266 КУпАП, є недійсним, у зв`язку із чим у діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Щодо інших відомостей наявних у матеріалах справи, то такі у своїй сукупності не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

постановив:

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.