Провадження № 33/811/578/22 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.,

за участю представника митниці Сліпенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жук Л.Б. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 травня 2022 року стосовно останнього у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 05 травня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.05.2021, виданий органом 4653, УНЗР запис №213,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 260 571, 87 грн штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2081/20900/21 від 25 жовтня 2021 року конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної митної служби України 1427,64 грн витрат за зберігання товару на складі митниці

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 496,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25 жовтня 2021 року близько 12 годин 24 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» модель «Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який переміщував, згідно поданої митної декларації вантаж: особисті речі вагою 50 кг.

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 295», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, без ознак використання, а саме: взуття жіноче торгових марок «Baldinini», «Pinko», «Guja» різних моделей та розмірів та взуття чоловіче торгової марки «Baldinini» різних моделей та розмірів в загальній кількості 28 пар. Про наявність товару гр. ОСОБА_1 в процесі письмового декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав своєю власністю після митного огляду.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме про його кількість, та вартість. Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу. Товари, що не перевищували неоподатковану норму були пропущені ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.

На постанову судді представник ОСОБА_1 - адвокат Жук Лариса Борисівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 05.05.2022 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.472 МК України ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2081/20900/21 від 25 жовтня 2021 року товар: взуття жіноче торгових марок «Baldinini», «Pinko», «Guja» різних моделей та розмірів та взуття чоловіче торгової марки «Baldinini» різних моделей та розмірів в загальній кількості 28 пар,- повернути власнику чи представнику за його дорученням.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що не згідна із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу та події адміністративних правопорушень.

Апелянт вважає що, судом першої інстанції не перевірено належним чином вартість товару, яку встановила митниця. Оцінюючи товар експерт митного органу виходив з даних про ціну товару отриману з інтернету подібного, ідентичного чи аналогічного товару. При цьому експерт не враховував країну походження товару, якісні та технічні показники (характеристики) товару, ступінь зношеності товару, тощо. Також експерт не враховує той факт, що при купівлі товару у великій кількості продавець робить значні знижки, які іноді досягають 70% вартості товару у сезон розпродажів. Вважає, що судом першої інстанції не належно перевірено здійснення оцінки вилученого товару, що вимагає призначення судової товарознавчої експертизи для визначення ціни товару з врахуванням всіх показників товару, в тому числі можливі розпродажі сезонного товару, тощо, що не було зроблено.

Також зазначає, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умисних протиправних, винних дій, оскільки даних про те, що він в порушення вимог чинного законодавства, умисно не зазначив у митній декларації переміщуваний товар, немає. Так само як і не встановлено, що вартість переміщуваного товару перевищувала норму, визначену статтею 374 Митного кодексу України. Разом з тим суд першої інстанції не взяв до уваги і не дав належно оцінки, що вилучений товар є не комерційного призначення, оскільки ОСОБА_1 придбав його для власних цілей. Представник митниці не надавав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 мав намір продати товар та купив такий для цілей ведення господарської діяльності, - отже у діях ОСОБА_1 відсутність складу правопорушення, що передбачене ст. 472 МК України, оскільки в даній нормі закону відповідальність наступає лише за недекларування товарів комерційного призначення, а не всіх, в тому числі особистих речей.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини своєї неявки останній суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Однак, неявка особи у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника митниці Сліпенка С.В., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

Так, викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №2081/20900/21 від 25.10.2022; митною декларацією; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копією контрольного талону; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом документів, вилучених згідно з протоколом про порушення митних правил; доповідною запискою; висновком №-0950 складеного 23 листопада 2021 року.

Відповідно до ст. 472 МК України порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, характеризується як умислом, так і необережністю.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суддя врахував характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких його було вчинено.

Відповідно до санкції ст. 472 МК України вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги наявний у матеріалах справи висновок №-0950 від 23.11.2021 року, відповідно до якого вартість виявленого товару становить 260 571,87 гривень, оскільки такий висновок наданий належним суб`єктом, уповноваженим на проведення експертних дослідження та здійснено на підставі безпосереднього дослідження предмету.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у порушенні митних правил за ст. 472 МК України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за наслідками апеляційного розгляду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жук Л.Б. залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05.05.2022 стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА