Справа № 452/4528/21 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/786/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Паленги Наталії Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Паленги Наталії Михайлівни на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,2 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 06.12.2021 року о 16.38год. в с. Погірці Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Scoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом із ознаками сп`яніння, - з різким запахом алкоголю з порожнини рота та поведінкою, що не відповідає обстановці та, пройшовши огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, висловив свою незгоду із таким і від проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Паленга Н.М. подала апеляційну скаргу, в які просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції та винесення ним постанови по справі, були допущені грубі порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що відеозапис з нагрудної камери закінчується на фразі ОСОБА_1 : «не може бути давайте ще раз» це після освідування за допомогою засобу Драгер, з яким ОСОБА_1 не погодився, оскільки алкоголю не вживав, тобто жодного відео яке б підтвердило відмову від освідування в закладі охорони здоров`я на яке посилається суддя, працівниками поліції не надано. Також адвокатом направлено запит з метою витребування повного відео з нагрудних камер працівників поліції, проте отримано відповідь, що таке відсутнє.

Наголошує, що ні відеозапису, ні пояснень свідків, які б підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження освідування в закладі охорони здоров`я в матеріалах справи немає, крім того стороною захисту долучено відповідь з Самбірської ЦРЛ де вказано, що ОСОБА_1 сам звернувся для проходження такого освідування, проте йому було відмовлено, оскільки відсутнє направлення на такий огляд.

Вказує, що направлення на огляд в медичний заклад ОСОБА_1 не підписано так як виписано працівниками поліції без присутності самого ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції після незгоди з оглядом почали складати протокол і повідомили, що ОСОБА_1 може бути вільний, а пояснення надасть в суді, а тому відео з роз`ясненням прав, зачитуванням протоколу та врученням другого примірника протоколу, наданням тимчасового дозволу на водіння та самою пропозицією проїхати в медичний заклад відсутнє, тобто усі зазначені дії працівників поліції здійснені без присутності ОСОБА_1 .

На думку апелянта, суддя в оскаржуваній постанові вказує факти, які не відповідають дійсності, зокрема, вказуючи про момент проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та пропозиція такого огляду зафіксована в одному відеофайлі який є безперервним, оскільки на початку освідування звучить незгода і відео обривається, продовження такого відсутнє.

Звертає увагу, що незрозумілим є виправлення в протоколі самої кваліфікації правопорушення, оскільки з протоколу чітко вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, проте переправлено на п.2.9 ПДР України проте таке порушення без уточнюючих ознак сп`яніння саме по собі відсутнє.

Вказує, що протокол про вчинення ОСОБА_1 складений за порушення п.2.9 ПДР, постанова ж винесена суддею за порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, вважає, що незрозумілим залишається на якій підставі суд перекваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності посилаючись на долучені матеріали працівників поліції та своєю постановою підтверджує, що ОСОБА_1 пройшов таке освідування.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Паленги Н.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за встановлених судом обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №115232 від 06.12.2021р. (а.с. 2); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами приладу драгер, згідно яких стан сп`яніння ОСОБА_1 становить 0,33% (а.с. 5, 6); даними направлення на огляд в КНП ССР ТА СРР Самбірська ЦРЛ від 06.12.2021р., згідно якого ОСОБА_1 у зв`язку із незгодою із результатом огляду за допомогою приладу драгер, пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, однак останній відмовився (а.с. 4); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, допитаний у судовому засіданні місцевого суду поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що під час патрулювання 06.12.2021р. близько 16.40год. в с. Погірці Самбірського району було виявлено автомобіль Scoda Oktavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 водій якого, виїжджаючи на дорогу не увімкнув покажчика повороту після чого різко зупинився. Під час спілкування із водієм було відчутно різкий запах алкоголю з рота та поведінка що не відповідає обстановці, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, - він погодився. Результат тесту виявився позитивним 0,33, однак ОСОБА_1 був незгідний із таким результатом та бажав продути прилад Драгер ще раз, на що йому було відмовлено оскільки таке не передбачено Законом. Водночас ОСОБА_1 було запропоновано проїхати у Самбірську ЦРЛ для проходження там такого огляду на що останній категорично відмовився, про що було складено письмове направлення. У подальшому на особу було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З приводу апеляційних доводів захисника щодо оцінки даних відеозапису із нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає, що місцевий суд надав належну правову оцінку вказаному доказу та вірно взяв до уваги, навівши відповідні мотиви у своєму рішенні. Зокрема, місцевим судом встановлено, що згідно даного відеозапису, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер, однак не був згідний з його результатами та відмовився проїхати в Самбірську ЦРЛ для проходження там такого огляду.

Місцевий суд вірно зазначив, що захисником не спростовано даних цього відеозапису та очевидної поведінки ОСОБА_1 , що не відповідала обстановці та неодноразову відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд враховує, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд також надав належну оцінку показанням ОСОБА_1 та допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 сам звернувся для проходження відповідного огляду у медичний заклад, проте йому було відмовлено у проведені такого огляду, оскільки не було направлення.

Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_1 не було доведено свого наміру пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі у межах двох годин з моменту встановлення поліцейським підстав для його здійснення, адже згідно наданих у судовому засіданні місцевого суду показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні разом із ОСОБА_1 поїхали в медичний заклад близько 19:00 години, тобто після спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу.

На переконання апеляційного суду, враховані місцевим судом докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №115232 від 06.12.2021р., складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і вони є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував.

При апеляційному розгляді справи не знайшли свого підтвердження апеляційні доводи захисника про незрозумілу перекваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Так, оскаржуваною постановою встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, що відповідає викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №115232 від 06.12.2021р. фабулі вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували викладені у постанові висновки судді, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були у повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Паленги Наталії Михайлівни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк