Номер провадження 3/754/2063/22
Справа №754/5147/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2022 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Ємець С.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

проживаючого у АДРЕСА_2 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 26.06.2022 року о 14 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_3 , а саме кидався у бійку та погрожував. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 фактично вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що деякий час в його квартирі проживала ОСОБА_3 , але при цьому у них не було стосунків та спільне господарство вони не вели. Оскільки останнім часом між ними виникали сварки, він попросив її виїхати з квартири. 29.06.2022 року між ними знову виникла сварка, що призвело до виклику ОСОБА_3 працівників поліції. Також він зазначив, що фізичного та іншого насильства до дівчини не застосовував, між ними був лише конфлікт, ніяких погроз він не виказував, у бійку не кидався. Вважає, що протокол відносно нього складений неправомірно, тому просив провадження у справі закрити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Ємець С.М. - у судовому засіданні подала письмові пояснення, в яких просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, думку адвоката, дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Санкція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, виражається у вчиненні певних діянь, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_2 26.06.2022 року о 14 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_3 , а саме кидався у бійку та погрожував. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 фактично вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

З наведених у протоколі даних неможливо встановити, яку шкоду її фізичному або психічному здоров`ю було отримано ОСОБА_3 внаслідок поведінки ОСОБА_2 .

Також слід зазначити, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву ОСОБА_3 , в якій вона викладає обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Також до протоколу долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 , про те, що нею було вчинено домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , що свідчить про те, що саме з її боку вчинялися агресивні дії та було застосовано насильство.

Крім того, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 не зазначала про те, що ОСОБА_4 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, ображав та погрожував фізичною розправою. У свою чергу вона наполягала на тому, він вчинив бійню, нападав, махав руками та чіпав за обличчя та руки, а вона весь час знімала на телефон та подряпала його.

Працівники поліції мали можливість зафіксувати тілесні ушкодження, на які вказувала заявниця, та долучити результати до протоколу, як і інші докази, але при цьому не зробили цього.

Також не відповідає дійсності та не ґрунтується на будь-яких доказах твердження працівника поліції у рапорті від 26.06.2022 року про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вели спільний побут. При розгляді справи встановлено, що вказані особи проживали в одній квартирі, але спільний побут не вели, однією сім`єю не проживали.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КпАП України закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Повний текст постанови виготовлений 25 липня 2022 року.

Суддя О.В.Лісовська