Провадження № 33/801/488/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисникаадвоката Захарчука Максима Володимировича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 496, 20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_2 адвокат Захарчук М.В. подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта полягають у тому, що працівниками поліції йому не було запропоновано пройти медичне освідування на визначення стану сп`яніння в медичному закладі для можливості спростування результату тесту Драгер, який на думку апелянта, є недійсним.

В судовому засіданні захисник адвокат Захарчук М.В. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній.

ОСОБА_2 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, що відповідно до статті 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 403013 від 18.11.2021 водій ОСОБА_2 о 17 год 05 хв цього ж дня 18.11.2021 по вул. Гальчевського в м. Вінниці, керував автомобілем «Мазда», д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився за допомогою приладу-алкотесту Драгер-6810 на місці зупинки, результат якого склав 1,46 проміле.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР України, а тому такі дії були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавчо порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції врегульований в статті 266 КпАП України, відповідно до якої особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівником поліції на місці зупинки ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, на що останній погодився, й показний приладу Драгер становив 1,46 проміле, тобто ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду і роздруківкою результату приладу.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не погодився із результатом огляду і всупереч вимог статті 266 КпАП України йому не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє їх з огляду на таке.

Дослідженням матеріалів справи, зокрема, під час перегляду відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських будь-яких порушень процедури такого огляду судом не встановлено.

Дійсно відповідно до частини 3 статті 266 КпАП України у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, після проведення огляду і оголошення його результатів 1,46 проміле ОСОБА_2 заперечень проти такого результату не висловлював і про те, що він не перебуває в стані сп`яніння, не стверджував.

Натомість він не погоджувався з тим, що щодо нього складено інший протокол за статтею 124 КпАП України і він заперечував свою участь і вину в ДТП, висловлювався нецензурно щодо працівника поліції, який проінформував його про необхідність складення відповідних протоколів про порушення правил дорожнього руху.

Лише після того, як було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України ОСОБА_2 в місцях для підпису про повідомлення про розгляд адміністративної справи в суді, для пояснень, для підпису про ознайомлення з протоколом, а також на акті огляду написав про свою незгоду з ними і що він нібито не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередженості і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу в сукупності із іншими доказами по справі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисникаадвоката Захарчука Максима Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник