Дата документу 14.07.2022 Справа № 554/4907/22
Провадження № 3/554/1822/2022
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААБ № 295078 від 08 червня 2022 року (далі - Протокол), 04 червня 2022 року, о 18 год 00 хв, ОСОБА_1 в м. Харкові по провулку 1-й Плідний, біля буд. 15, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), керував транспортним засобом MAZDA 3, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі КНП ХОР «ОНД») № 493 від 05 червня 2022 року. Порушення вчинено повторно протягом року (23 червня 2021 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Ініціатором складення протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої, повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення

В судове засідання порушник не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, у зв`язку з чим суд із врахуванням ст. 268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянув справу за його відсутності.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 та 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до п. п. 1, 3, абзаців 1, 2 п. 4, п. 5 Розділу Х Інструкції № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Згідно з п. п. 2, 4, 6, 7 та 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2 та 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та матеріали додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи, з огляду на таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП ініціатором складення протоколу надано до суду Протокол (а. с. 1), копію Протоколу (а. с. 2), довідку про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а. с. 3), відеозаписи з бодікамер (а. с. 4 5), повідомлення про запрошення до органу поліції (а. с. 6), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 7), рапорт (а. с. 8 - 9).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за повторне протягом року керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а відтак доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно трьох обставин: керування транспортним засобом, перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а також вчинення вказаного правопорушення особою повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак до суду не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що порушник притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та що інкриміноване правопорушення вчинено ним повторно протягом року. Як вбачається з матеріалів справи, інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області в рапорті від 16 червня 2022 року (а. с. 9) зазначив, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП є помилковою, а тому просив вважати вірним в Протоколі кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку суду, такі дії поліцейського є взагалі не спроможними та вчинені в порушення чинного законодавства України. Протокол про адміністративне правопорушення є основним документом, на підставі якого суд розглядає справи. Рапорт не є документом, яким можна внести доповнення до протоколу. Крім того, вказаний рапорт взагалі не може прийматися до увагу суду в якості належного та допустимого доказу у справі, оскільки він не містить реквізитів, які б давали можливість суду оцінювати його з точки зору належності та допустимості, зокрема, рапорт не містить резолюції посадової особи, до відому якої доводилась інформація, що значиться в ньому, а тому не уповноважує ініціатора його складення приєднувати в якості доказу до матеріалів справи.

Крім того, відповідно до п. 7 Інструкції № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Відтак, протокол про адміністративне правопорушення є окремим документом, який розглядається судом та не може бути будь-яким чином виправлений, а тому суд розглядає вказану справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто в межах Протоколу. При цьому ж констатуючи, що жодного доказу на підтвердження вказаної обставини матеріали справи відповідно не містять.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 зі змінами зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Факт керування автомобілем може бути доведений показаннями потерпілих або свідків правопорушення; фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження та відео реєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, є доказами.

Також суд звертає увагу на те, що для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення водія, що перебуває в стані сп`яніння.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17 наголошується, що поліцією має бути належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами наявність причини для зупинки транспортного засобу (факт порушення Правил дорожнього руху України тощо), у той час як відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу свідчить про неправомірність подальших вимог працівників поліції.

Не приймаючи до уваги твердження ініціатора складення протоколу про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний у Протоколі час, суд виходить з відсутності будь-яких належних та допустимих доказів, отриманих у визначеному законом порядку, які б підтверджували цей факт.

Ініціатором складення Протоколу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення додані відеозаписи з бодікамер, який не може бути прийнятий до уваги суду як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він не відповідає вимогам Інструкціїї із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкція № 1026).

Крім того, до матеріалів Протоколу додано відеозаписи з бодікамер № 002335 та № АХ 2156, хоча в Протоколі міститься посилання на відеозаписи з бодікамер № ХА 02335 та № НОМЕР_2 , тому надані відеоматеріали не можуть прийматися до увагу суду й з цих підстав, оскільки посилання на них в Протоколі відсутні.

Відповідно до п. п. 5, 6 Розділу ІІ Інструкціїї № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та недопускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Оглянувши надані відеоматеріали, відзняті на бодікамеру, які не містять безперервної фіксації подій та обстановки при виявленні адміністративного правопорушення, суд констатує, що працівниками поліції були грубо порушені вимоги Інструкції № 1026, у зв`язку з чим ці відеоматеріали не приймаються до уваги суду в якості належних та допустимих доказів у справі.Відеофіксація самого правопорушення, якщо воно мало місце, здійснювалась не перманентно, а вибірково, що позбавляє суд можливості об`єктивно оцінити як наявність факту правопорушення, так і правомірність та законність дій осіб, що його виявили та проводили процедуру фіксації правопорушення.

Незважаючи на це, суд їх переглянув та впевнився в тому, що надані до суду відеоматеріали взагалі не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом MAZDA 3, д. н. з. НОМЕР_1 , що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення та, навіть, перебування в ньому. Натомість, з наданого до суду матеріалу вбачається лише той факт, що перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_1 , категорично заперечуючи факт того, що він керував транспортним засобом, погоджується на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, наданий відеозапис не містить інформації про те, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння та не назвав жодної з ознак, передбачених п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735, а надані докази свідчать про те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не були належним чином роз`яснені права як такої особи.

Відтак, поліцейський не виявивши у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не повідомивши останнього про їх наявність, безпідставно розпочав проведення огляду, що є неприпустимим.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ у справі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 червня 2022 року (а. с. 7), оскільки, на переконання суду, такий огляд був проведений з порушенням вимог п. п. 4, 8, 10, 12 та 15 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735. Так, суду не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що з метою достовірності медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 для лабораторного дослідження відбирались зразки біологічного середовища, зокрема, слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або ж кров.

З огляду на це, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї Інструкції, а тому в силу вимог п. 22 Інструкції № 1452/735 вважається недійним.

Крім того, суд констатує про грубе порушення працівниками поліції вимог п. 7 Порядку № 1103, згідно з яким поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Так, ОСОБА_1 згідно фабули Протоколу був виявлений працівниками поліції нібито з ознаками алкогольного сп`яніння 04 червня 2022 року о 18 годині, а огляд на стан сп`яніння в КНП ХОР «ОНД» було проведено 05 червня 2022 року о 18 год 15 хв, а відтак, вказаний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не може містити достовірні дані та свідчити про те, що на момент вчинення інкримінованого правопорушення, ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому він не приймається до уваги суду.

Окремо суд зазначає, що в контексті цієї справи залишається незрозумілим, з яких саме підстав був зупинений водій ОСОБА_1 , оскільки суду не надано жодних доказів, які б засвідчували хоча б одну з причин, що зазначені в ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», якими передбачено вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу. В той час як з досліджених в суді матеріалів справи взагалі слідує, що поліцейські його не зупиняли, а просто підійшли до нього на подвір`ї, запропонувавши пройти огляд на стан сп`яніння.

В свою чергу, наведені обставини свідчать про недотримання процедури проведення огляду на стан сп`яніння, яка детально регламентована ст. 266 КУпАП й відповідно констатує про недійсність такого огляду.

Крім того, ініціатор складення протоколу датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке йому інкримінується, зазначив 04 червня 2022 року, однак сам Протокол був складений лише 08 червня 2022 року, що в свою чергу є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, оскільки Протокол складено більш ніж через 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Протокол ОСОБА_1 , не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором його складення вимог ст. 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в Протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законним, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що будь-які процесуальні права, в тому числі право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі, йому роз`яснені не були, що свідчить про те, що під час складання Протоколу відносно ОСОБА_1 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що п. 3 Розділу III Інструкції № 1395 передбачено, що поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.

Перелік адміністративних правопорушень, визначений ст. 222 КУпАП є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, у цьому переліку не міститься посилання на правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зазначає, що Інструкція № 1452/735 передбачає чіткий алгоритм дій поліцейських, спрямованих на виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, після вчинення яких, співробітники поліції фіксують цей факт шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП, який направляється до суду для подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З цих підстав, суд вважає, що інспектор взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП Попов А. А., запрошуючи ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи обставини складання Протоколу, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та встановлення порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у цій справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО