КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/913/2022
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Андрієнка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Андрієнка С.В. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, 04 липня 2021 року о 02 год 45 хв в м. Києві, вул. Колекторна - Софії Русової, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-24 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога і підтверджується висновком лікаря №003778. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування судом матеріального закону, неповноту та неправильність з`ясування фактичних обставини справи та оцінки доказів, просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За позицією захисника суд не надав належної оцінки доказам у справі та безпідставно залишив поза увагою низку обставин, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Зокрема, захисник звертає увагу на таке:

суть правопорушення в протоколі фактично не викладена, оскільки не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП, а посилання поліцейського в протоколі на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння нічим не доведено, зазначені обставини не підтверджуються відеозаписом;

до протоколу внесені відомості про висновок лікаря, що не могло бути відомо під час його складання (висновок №003778 складений лікарем 05 липня 2021 року, за добу після складення протоколу); протокол в цілому складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 №1376 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, оскільки в ньому наявні скорочення, неповні та неправильні відомості, отже протокол не містить достовірних, належних, допустимих та достатніх фактичних даних, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

в справі відсутні відеозаписи з нагрудної камери поліцейського від 04 липня 2021 року за періоди часу до 02 год 39 хв 18 сек, а також з 02 год 32 хв 20 сек до 03 год 51 хв 16 сек, з 03 год 53 хв 08 сек до 04 год 37 хв 19 сек і невідомо що відбувалося в ці проміжки часу, водночас із наявного відеозапису слідує, що поліцейські проводили огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але про такий огляд водію не повідомили, двох свідків не запросили, акт огляду не склали, результати не визначили та про згоду/незгоду з результатами огляду водія не запитали, до того ж цей відеозапис не містить інформації про наявність у водія будь-яких ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, що визначені в пунктах 3 та 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), а відтак жодних підстав у працівників поліції доставляти ОСОБА_1 у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння не було;

висновок лікаря-нарколога №003778 є недопустимим доказом, а результати огляду на стан сп`яніння в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП - недійсними, оскільки в порушення Порядку №1103 та Інструкції №1452/735 водію ОСОБА_1 по завершенню медичного огляду такий висновок не був вручений, так само як і зі змістом акту медичного огляду він не був ознайомлений, та на момент складання протоколу зазначеного висновку взагалі не існувало;

акт медичного огляду містить суперечливі відомості щодо його складання (слід вважати датою складання 05 липня 2021 року), лікарем ОСОБА_2 за результатами огляду не зроблено категоричного висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а лише зазначено про попередній та не підтверджений (сумнівний) висновок, при цьому результат лабораторного дослідження №2160 з огляду на роз`яснення КМНЛ «Соціотерапія» на адвокатський запит не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення та уточнення наявних речовин;

пояснення ОСОБА_1 , якими він заперечував факт перебування у стані наркотичного сп`яніння в момент керування транспортним засобом, жодним належним та допустимим доказом у справі не спростовуються.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З провадження в справі та змісту постанови убачається, що суддя місцевого суду під час розгляду справи вислухав пояснення ОСОБА_1 та захисника, допитав свідка, дослідив письмові докази у справі та відеозапис, усім дослідженим доказам надав об`єктивну оцінку в постанові, спростувавши низку тверджень сторони захисту щодо їх недопустимості.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, вважаю висновок судді місцевого суду про винуватість останнього в порушенні вимог п.2.9(а) ПДР України і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтованим, оскільки він підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, яким суддя надав належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №208882 від 04 липня 2021 року, який складений уповноваженою на це особою, без істотних порушень вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); висновком КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №003778 від 05 липня 2021 року, за результатами проведення якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди) (а.с. 2), а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 3) та акту медичного огляду (а.с. 66 - 68), які повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому

ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку.

Згідно з п. 1 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з вимогами п. 9, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735).

Як убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3), що узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 , після зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 в процесі спілкування у поліцейського виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, посилаючись на наявність у нього відповідних ознак такого стану, на що водій, хоча і заперечував факт вживання наркотичних засобів або інших речовин, погодився та пройшов огляд у медичному закладі.

З матеріалів провадження також слідує, що перебуваючи в медичному закладі, лікар-нарколог провів візуальний огляд ОСОБА_1 , в тому числі перевірив реакцію зіниць на світло, координацію рухів, здійснив вимірювання тиску, після чого ОСОБА_1 здав зразки біологічного середовища (сечу) для проведення лабораторних досліджень на наявність наркотичних засобів.

Апеляційні доводи захисника про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні відомості, що могли свідчити про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння з урахуванням того, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складений 05 липня 2021 року, проте протокол про адміністративне правопорушення було складено 04 липня 2021 року, є безпідставними, оскільки наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння було встановлено лікарем-наркологом за результатами його попереднього візуального огляду 04 липня 2021 року та виявлених у нього клінічних ознак такого сп`яніння, про що зазначено у відповідному акті огляду, який складається в одному примірнику та зберігається в закладі охорони здоров`я, а згідно з п. 8 Розділу ІІІ Інструкції лабораторне дослідження біологічного середовища не встановлює стан сп`яніння, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння і вид наркотичної речовини, що спричинила у особи стан сп`яніння. При цьому лікар-нарколог визначає стан водія по виявленим при його огляді ознакам наркотичного сп`яніння, а вже після отримання результатів лабораторних досліджень було встановлено, що в сечі ОСОБА_1 виявлено канабіноїди (марихуану), що повністю узгоджується з попереднім висновком лікаря-нарколога про перебування водія ОСОБА_1 04 липня 2021 року в стані наркотичного сп`яніння, в результаті чого лікарем-наркологом складено відповідний висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №003778. Таким чином, стан наркотичного сп`яніння водія було встановлено у передбаченому законом порядку і підстави для визнання результатів огляду недійсними згідно з п. 5 ст. 266 КУпАП відсутні.

Враховуючи наведене, доводи захисника про те, що у працівників поліції взагалі не було достатніх підстав для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не заслуговують на увагу, оскільки підозри поліцейських у порушенні водієм вимог п. 2.9 (а) ПДР України з огляду на виявлені ознаки наркотичного сп`яніння знайшли своє підтвердження після огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом, який виявив у нього клінічні ознаки такого сп`яніння.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки викладена в ньому суть правопорушення не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП, також є непереконливими, оскільки, як убачається зі змісту протоколу, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній погодився та пройшов відповідний огляд, за результатом якого встановлено, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, про що чітко зазначено в протоколі. Інші недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, на які звертає увагу захисник, не тягнуть за собою недопустимість його даних, а час початку складання протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку не має вирішального значення, оскільки завершення оформлення протоколу відбулося після огляду водія лікарем-наркологом у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не вживав наркотичні засоби та не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння спростовуються доказами у справі, тому суддя місцевого суду обґрунтовано не взяв їх до уваги.

Що стосується відеозапису, то цей доказ суддею місцевого суду оцінено в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами по справі, водночас відомості, зафіксовані в ньому, жодним чином не доводять позицію сторони захисту та не спростовують висновки судді місцевого суду в постанові.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника Андрієнка С.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Андрієнка Сергія Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко