Справа № 308/7172/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця,

гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

згідно із розпорядженням командира 15 окремого гірсько-штурмового батальйону №290 дск/А від 25 травня 2022 року (далі розпорядження) солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2, мав вибути 26 травня 2022 року, транспортним засобом військової частини НОМЕР_1 в район виконання завдань за призначенням, але вищевказний військовослужбовець розпорядження командира 15 окремого гірсько-штурмового батальйону не виконав, та в район виконання завдань за призначенням не вибув, про що 26.05.2022 року від тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_3 надійшов рапорт за вхідним №2464 від 26.05.2022 року. Солдат ОСОБА_2 порушив встановлений порядок виконання наказу командира, а також порядок дій військовослужбовця у разі проблем зі здоров`ям передбачений Статутом внутрішньої служби Збройних сил України. Своїми діями солдат ОСОБА_2 порушив вимоги ст. ст. 11, 12, 14, 16, 37, 254, 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-2 ЗУ «Про правовий та соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та розмішенням оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, вважаю, що така поведінка учасника процесу є направленою на затягування розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Згідно ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який в подальшому продовжувався та Указом Президента України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, ОСОБА_2 порушив встановлений порядок виконання наказу командира, а також порядок дій військовослужбовця у разі проблем зі здоров`ям передбачений Статутом внутрішньої служби Збройних сил України. Через порушення військовослужбовцем встановленого порядку виконання наказу командира особовий склад військової частини НОМЕР_1 на виконання завдань за призначенням в район виконання бойових завдань не виїхав у повному складі, та не була знайдена заміна солдату ОСОБА_2, внаслідок чого військова частина А і 8 недоотримала підсилення на бойових позиціях.

Крім того, зазначено, що під час службового розслідування була проаналізована низка документів, зокрема розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №290 дск/А від 25.05.2022 року, в якому було зазначено, що солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 з метою виконання завдань за призначенням в районі виконання бойових завдань на території Донецької та Луганської областей повинен був вибути з пункту постійної дислокації до району виконання бойових завдань. У розпорядженні також зазначалося, що переміщення здійснювалося на автобусі від військової частини, початок завантаження (посадки) відбувався з 15.00 26.05.2022 року з території військового містечка №43. Ознайомлення з вищевказаним документом солдат військової служби за контрактом ОСОБА_2 своїм підписом на зворотньому боці документа не підтвердив, але виходячи з пояснень наданих ОСОБА_2, він знав про те, що повинен був здійснити виїзд в район виконання завдань за призначенням.

Як вбачається із доданого розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №290 дск/А від 25.05.2022 року, таке на звороті містить підписи солдат, при цьому підпису солдата ОСОБА_2 такий не містить, відтак не можна стверджувати, що такий було доведено до його відома.

Крім того, у письмових пояснення ОСОБА_2 , які датовані 03 червня 2022 року останній вказав, що в даний момент за станом здоров`я виконати наказ про виїзд в зону бойових дій не може бути можливим, так як чекає на планову операцію, ураження отримав при виконанні бойового завдання у місті Волноваха. Разом з тим, встановити з вказаних пояснень, чи було відомо ОСОБА_2 станом на 25.05.2022 про вказане вище розпорядження командира неможливо.

Згідно з ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп2010 зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст.62КонституціїУкраїни вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, оцінивши належним чином всі наявні у справі докази, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не доведена у встановленому законом порядку, а відтак в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило