Провадження № 3/466/156/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ЛуцівШумська Н.Л. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №264874 від 16.11.2021 року, складеного поліцейським УПП у Львівській області ДПП, «16.11.20211р. о 19 год. 30 хв. у м.Львів-Брюховичі, вул.Львівська, 90 водій ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП на автомобілі AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , повідомив що вжив алкоголь після ДТП, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці та у медзакладі в присутності двох свідків в установленому законом порядку (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці).

Такими діями він порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Судові засідання з розгляду даної справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладалися через неявку правопорушника, його захисників відповідно до поданих ними клопотань.

15.11.2022р. захисник ОСОБА_1 адвокат Карпінська О.Б. подала письмове пояснення з приводу протоколу про адміністративне правопорушення та обставин його складання. Клопоче про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. У цьому клопотанні зазначає, що диспозиція ч.4 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за порушення приписів п.2.10.ПДР України. Водночас, при складанні протоколу працівниками поліції вказано про порушення водієм п.2.5 ПДР України відмова від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає про відсутність жодних доказів вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участю. Також покликається на порушення працівниками поліції порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки за відмови пройти такий огляд на місці ними у присутності двох свідків не було запропоновано особі пройти такий огляд у медичному закладі.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали докази, слід дійти такого висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом ( ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз приписів ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначає, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Суть порушення, яке має значення для справи, сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини особи у скоєному.

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП. Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однією із засад кримінального провадження, яка повною мірою повинна застосовуватися і у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до п.11 ч.1 ст.7 КПК України, є свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №264874 від 16.11.2021 року складений поліцейським УПП у Львівській області ДПП щодо гр. ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч.4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала річковим, морським, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, після аварійної події за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Припис п.2.10 ПДР України покладає на водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди обов`язок - до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, за ч.4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі порушення водієм п.2.10.ПДР України.

Однак у протоколі суть правопорушення ОСОБА_1 сформульована як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медзакладі в присутності двох свідків в установленому законом порядку. Вказано про порушення гр. ОСОБА_1 приписів п.2.5 ПДР України.

Водночас, дана норма передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, має місце невідповідність правової кваліфікації дій правопорушника та суті правопорушення, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №264874 від 16.11.2021 року.

Суд не вправі самостійно змінювати, уточнювати на шкоду гр. ОСОБА_1 викладену у протоколі про адміністративне правопорушення фабулу, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Працівниками поліції не зібрано доказів на підтвердження вживання гр. ОСОБА_1 алкоголю після ДТП і до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. У письмових поясненнях, відібраних працівниками поліції на місці події у ОСОБА_1 , останній не вказує на вживання ним алкоголю після ДТП.

Фіксація працівниками поліції у присутності двох свідків факту відмови водія від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння правового значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП не має.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №264874 від 16.11.2021 року, складений стосовно гр. ОСОБА_1 , містить істотні недоліки, правова кваліфікація дій особи не відповідає описаній у протоколі фабулі правопорушення, він не може вважатися належним, допустимим, достатнім та беззаперечним доказом наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Отже, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза розумним сумнівом доводили факт вчинення гр. гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з вищенаведеним, оскільки встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за цією частиною статті слід провадженням закрити.

Керуючись ст.7, п. 1 ст. 247; ст. ст.251, 252, 254, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська