Номер провадження: 33/813/575/22
Номер справи місцевого суду: 494/259/22
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Поворозко І.Ю.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 30 березня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Панчишина А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 30 березня 2022 рокуОСОБА_1 притягнуто за ст.124 та ч.1ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

ОСОБА_1 визнано винним:

- у порушенні вимог п.п.2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 12 лютого 2022 року о 22год.50хвил. за межами с.Танівки Березівського району на автодорозі Р-55 він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2170 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини з подальшим перекиданням. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження;

- у порушенні вимог п.2.9а ПДР, які полягали в тому, що 12 лютого 2022 року о 22год.50хвил. за межами с.Танівки Березівського району по автодорозі Р-55 він керував транспортним засобом ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно протоколу медичного огляду №17 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с.55-59).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та надіслати справу на новий розгляд (а.с.61-64).

Зокрема, доводи апелянта в апеляційній скарзі зводяться до того, що за кермом транспортного засобу був його знайомий (ім`я не зазначено), який за його згодою залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (даліДТП); суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.72). 20 червня 2021 року звернувся до апеляційного суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та підтримання доводів апеляційної скарги (а.с.73-74). Згідно зі ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ст.124, ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимог п.п.2.3Б,2.9а,12.1 ПДР.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №166961 та серії ДПР18 №166962 від 15 лютого 2022 року (а.с.4,35);

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13 лютого 2022 року (а.с.9),

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.10, 11),

- схемою місця ДТП (а.с.13).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 , не приймаються до уваги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був сповіщений про розгляд справи в районному суді (26,27,28). 29 березня 2022 року він звернувся до суду з заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку з веденням воєнного стану в країні і зміною місця його знаходження (а.с.30).

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зміни місцезнаходження заявником не надано.

Апеляційний суд зазначає, що введення в дію воєнного стану на території країни само по собі не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи та неможливості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прийняти участь у її розгляді. За наявності відповідних обставин воєнний стан може бути поважною причиною для неможливості прийняти участь у судовому засіданні, але ОСОБА_1 дійсно не було зазначено такої обставини.

Також враховано, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити справу по суті.

Окрім того, вимоги ст.268 КУпАП не передбачають обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст.124, ч.1ст.130 КУпАП.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП. При цьому, він послугами захисника не скористався і подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Версія ОСОБА_1 про те, що за кермом транспортного засобу був його знайомий (ім`я якого в апеляційній скарзі навіть не зазначено), який за його згодою залишив місце ДТП, не дочекавшись приїзду поліції, є безпідставними і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на місці ДТП були присутні двоє свідків події, які надали свої письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_2 зазначив, що 12 лютого 2022 року приблизно о 23.00 годині він на своєму автомобілі їхав з м.Одеси, приблизно с.Курісове його обігнав автомобіль марки ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_1 , де на автобусній зупинці висадив двох чоловік, він обігнав вказаний автомобіль та продовжив рух в напрямку м.Березівка. Поблизу с.Чорногріка Березівського району Одеської області його знов обігнав ВАЗ 2170 та продовжив рух, де на повороті водій вказаного автомобіля не впорився з керуванням та виїхав за межі проїзної частини з подальшим перекиданням. Приблизно через 2 хвилини він під`їхав до цього авто, де з салону автомобіля , разом з іншим учасником дорожнього руху, дістали ОСОБА_4 . Інших осіб в автомобілі не було та двері автомобіля були зачинені, вони їх відчинили для надання допомоги постраждалому (а.с.10).

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 12 лютого 2022 року приблизно о 23.00 годині він їхав з м.Одеси в с.Курісове Березівського району Одеської області, його обігнав автомобіль марки ВАЗ 2170, д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та зупинився неподалік автобусної зупинки. Побачив як з авто вийшов чоловік з задніх правих дверей, він минув його та продовжив рух. Неподалік с.Талівка Березівського району Одеської області його знову обігнав автомобіль ВАЗ 2170. Відстань від його авто та ВАЗ 2170 була приблизно 500 метрів, він побачив як габаритні вогні вказаного автомобіля почало крутити по дорозі, та автомобіль викинуло за межі проїзної частини з подальшим перекидуванням. Він під`їхав, відразу зупинився та почав бігти до вказаного авто, яке знаходилося на лівому боці. Щоб хтось вийшов з авто, він не бачив, також ще підійшов інший учасник дорожнього руху, та вони вдвох почали відчиняти праві пасажирські двері та з самого авто витягли ОСОБА_5 , якого раніше він знав, більше нікого в авто не було.

Дані пояснення свідків є чіткими, зрозумілими, узгоджуються між особою та не мають протиріч з іншими доказами у справі.

При цьому, апелянт з клопотанням про допит в якості свідка особи, яка за його версією була водієм, ні до суду першої, ні до апеляційної інстанції не звертався. Такі твердження апелянта, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на положення ст.293 КУпАП є помилковими, оскільки виключний перелік повноважень апеляційного суду встановлений ст.294 КУпАП, серед яких у суду апеляційної інстанції відсутнє право направляти справу на новий розгляд до місцевого суду.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 30 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков