Справа № 216/6980/21
Провадження № 3/216/79/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2022 року о 22:25 год по пр. Миру в м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2101»,державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820, результат огляду складає 0,85 %. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи вперше ознайомився 10 листопада 2021 року в приміщенні суду, вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він не керував автомобілем, взагалі не має водійського посвідчення, знаходився в салоні автомобіля в якості пасажира. Протокол містить рукописний, нечитабельний текст, ніким не означені скорочення та абревіатури, невідомо який він мав статус та про які ознаки алкогольного сп`яніння взагалі йшла мова. Матеріалами справи не встановлено точного місця вчинення правопорушення, спершу зазначався Криворізький район, згодом Центрально-Міський район м. Кривого Рогу, також не додано сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зупинення транспортного засобу було здійснено без причини, ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні. Через хвилювання під час спілкування з озброєною групою працівників поліції в нього підвищився артеріальний тиск, він знаходився в захисній масці. Під час розгляду справи працівниками поліції було порушено його право на захист. Відеозапис нагрудної камери витребуваний з власної ініціативи суду, та приєднаний до матеріалів справи є неналежним доказом, оскільки не був направлений одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, здобутий внаслідок істотного порушення його прав та свобод. Просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона зустрічається з ОСОБА_1 22 жовтня 2021 року близько 22:25 год керувала автомобілем «ВАЗ 2101»,державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Миру в м. Кривому Розі, водійського посвідчення немає, працівники поліції жезлом почали зупиняти автомобіль, вона злякалась, не зразу змогла зупинитися, а після зупинки вийшла з салону автомобіля разом з ОСОБА_3 , який разом з ОСОБА_4 знаходилися на задньому сидінні автомобіля. Жоден з пасажирів не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції їй не роз`яснювали прав, чому протокол було складено на ОСОБА_5 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з ОСОБА_3 вперше зустрівся 22 жовтня 2021 року на вул. Петра Калнишевського в м. Кривому Розі, вони домовилися щодо продажу автомобіля «ВАЗ 2101»,державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого поїхали в сторону пр.. Миру, за кермом автомобіля сіла дівчина ОСОБА_5 , він сидів на задньому сидінні за водієм, а ОСОБА_5 поряд з ним.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України на учасників дорожнього руху покладений обовязок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що закріплено ст. 252 КУпАП.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно матеріалів справи, за результатом проходження ОСОБА_1 тесту технічним приладом Драгер Алкотест 6820, результат огляду становить 0,85 % проміле у вихаємому повітрі.

Разом з тим, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено за допомогою Драгера Алкотеста 6820, у зв`язку з виявленням наступних ознак: характерний запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. З результатом огляду ОСОБА_1 згоден, від підпису відмовився.

Із дослідженого судом диску відеозапису з нагрудної камери працівників поліції встановлено, що після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 виходив зі сторони передніх водійських дверей, що свідчить про перебування останнього за кермом та керування автомобілем.

Посилання ОСОБА_1 , та його захисника Вірка В.В. на неналежність доказу диску відеозапису, як на думку суду є безпідставним, оскільки вимогами КУпАП суд не обмежений права витребування доказів під час розгляду справи з метою повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи.

Показання ОСОБА_1 , та свідків судом оцінено критично, з огляду їх спростування зафіксованим відеозаписом з місця події, а тому не можуть розцінюватися як допустимі докази.

Посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на рукописний порядок складення протоколу, з нечитабельним текстом, ніким не означеними скороченнями та абревіатурою, та без точного зазначення місця вчинення правопорушення є безпідставним, оскільки протокол заповнений читабельним почерком, із зазначенням усіх необхідних відомостей згідно вимог статті 256 КУпАП.

У справах «Тейксейра де Кастро проти Поругалії» від 09 червня 1988 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів сум має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла підтвердження в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки інспектора відділення адміністративної практики полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області від 26.10.2021, згідно національної автоматизованої інформаційної системи України ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом, таким чином в розумінні ст. 130 КУпАП він є іншою особою.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення як для водіїв, так і для інших осіб, які керують транспортним засобом у стані сп`яніння, однак на інших осіб поширюється санкція лише у вигляді штрафу на користь держави.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та інші вимоги ст. 33 КУпАП, суд вважає за необхідне, визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що є достатнім для запобігання вчиненню в подальшому правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 496,20грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 279, 280, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Онопченко