Справа № 692/1064/22
Провадження № 3/692/768/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, перебуваючої у декретній відпустці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 229800 від 12.12.2022р., ОСОБА_1 , 12.12.2022р. о 19:00 год. в АДРЕСА_2 , неналежно виконує батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вживала спиртні напої, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У судове засідання 16.12.2022р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 229800 від 12.12.2022 гр. ОСОБА_1 була ознайомлена про місце розгляду адміністративної справи, яке відбудеться за викликом у Драбівському райсуді, копію протоколу отримала.

Тому, враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 229800 від 12.12.2022р., ОСОБА_1 неналежно виконувала батьківські обов`язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вживала спиртні напої за адресою АДРЕСА_2 .

На підтвердження вини ОСОБА_3 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, копію рапорту на ім`я начальника ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого 12.12.2022р. за № 2974, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 12.12.2022р.

Інших доказів суду не надано.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Надані на розгляд суду матеріали не мають достовірних відомостей, що стану, у якому перебувала ОСОБА_1 на момент подій описаних у протоколі серії ВАВ № 229800 від 12.12.2022р., огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, хоча даний факт і не заперечується самою ОСОБА_1 у її письмових поясненнях від 12.12.2022р.

У повідомленні ОСОБА_4 до служби 102, що надійшло 12.12.2022р. о 18:49 год., зафіксованому у рапорті за № 2974, вказано, що ОСОБА_1 перебуває за адресою адресою АДРЕСА_2 у нетверезому стані та неналежним чином наглядає за однорічною дитиною.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , проживає її невістка ОСОБА_1 , що має малолітню дитину ОСОБА_2 12.12.2022р. близько 17:30 год. ОСОБА_4 прийшла до ОСОБА_1 та побачила, що ОСОБА_1 вживає горілку. Тому ОСОБА_4 зателефонувала на 102 та повідомила про неналежне виконання невісткою батьківських обов`язків.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , з малолітним сином ОСОБА_5 . 12.12.2022р. до неї прийшла подруга, з якою вони вживали вино. Близько 19:00год. до ОСОБА_1 прийшла ОСОБА_4 та почала вчиняти сварку через перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані та викликала працівників поліції. Факт вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 підтвердила, вказала що повністю себе контролювала та наглядала за дитиною.

Суд оцінює критично письмові пояснення ОСОБА_6 як такі, що містять суперечності у часі вчинення дій ОСОБА_1 , вказаними у протоколі серії ВАВ № 229800, достовірно не розкривають відомостей про обставини подій, що мали місце 12.12.2022р. о 19:00 год. в АДРЕСА_2 , не підкріплені належними доказами та упереджено спрямовані на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що працівники поліції допустились помилки при фіксації даного адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи жодним чином не свідчать про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_2 , працівниками поліції не конкретизовано, які саме обов`язки, покладені законодавцем на батьків, не виконувала ОСОБА_1 , належних доказів цього, зокрема, пояснень свідків, висновків органів, що здійснюють нагляд за належними умовами виховання, догляду та розвитку дитини, не надано.

Інших даних щодо вчинення ОСОБА_1 дій по невиконанню своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_2 матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. При цьому сама ОСОБА_1 факт невиконання батьківських обов`язків не визнала.

Окрім того сам факт вживання особою спиртних напоїв по місцю проживання, який до того ж не підтверджено належними і допустимими доказами, не є свідченням невиконання передбачених законодавством батьківських обов`язків.

Таким чином, факт неналежного виконання батьківських обов`язків шляхом вживання спиртних напоїв, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшли свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплені належними доказами.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскількиматеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко