ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1494/22 Справа № 192/1466/22 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Догонової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 09 вересня 2022 року о 14 год. 55 хв. на автошляху Н-08, поблизу с. Червонокам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці) і на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Догонова Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на істотне порушення норм матеріального і процесуального закону, внаслідок чого було ухвалене незаконне та необґрунтоване рішення. Так, апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, за обставин, викладених у протоколі, оскільки поспішав у м. Дніпро для передачі молочної продукції, яка швидко псується, враховуючи те, що доказів порушення ним ПДР України, що виправдовувало би законність вимог та подальших дій працівників поліції водію надано не було, як і не було роз`яснено його прав, гарантованих законом. Водночас захисник звертає увагу на порушення інспектором поліції процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, в ході якої свідки запрошені не були та водія від керування автомобілем відсторонено не було, як того вимагає закон, що, на думку апелянта, викликає обґрунтовані сумніви в існуванні у водія ознак наркотичного сп`яніння, які у цьому випадку доведені не були. Разом з тим, зазначає, що докази, на які послався суд у своєму рішенні, не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 , а тому всі сумніви тлумачаться на його користь, через що просить постанову скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, й належним чином не з`ясував обставини справи, а викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, з огляду на таке.

Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд, поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 317127 від 09 вересня 2022 року та долучений до нього відеозапис.

З такими висновками апеляційний суд не може погодитись, оскільки суд першої інстанції не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції закидається ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України через відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та ці вимоги були заявлені у зв`язку з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння у виді: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці.

Проте, дослідженням доказів у справі апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння при зазначених обставинах.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Матеріали справи не мають підтвердженої інформації щодо встановлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки такі дії працівниками поліції не проводилися, що видно з відеозапису наявного в матеріалах справи.

При цьому, свідків, які могли б підтвердити наявність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , викладених у протоколі, працівниками поліції залучено не було, а направлення на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі з охорони здоров`я водію не вручалося та таке у справі відсутнє.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а тому й підстав, згідно Інструкції 09.11.2015 № 1452/735, для пропонування працівниками поліції пройти огляд водію не було.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що наявний у справі відеозапис, на який посилається суд у своєму рішення, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому, не відображає всю подію правопорушення, при цьому дата його складання 10.09.2022, не відповідає даті події правопорушення, що викладена у протоколі 09.09.2022, проте ці обставини судом першої інстанції залишилися не перевірені.

Також, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість ОСОБА_1 ставиться керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Також, суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним безумовним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При постановлені оскаржуваного рішення, суд першої інстанції наведені обставини залишив поза увагою та не перевірив належним чином, чи були обґрунтованими вимоги працівників поліції.

Отже, у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_1 , а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

На переконання суду апеляційної інстанції, при постановленні рішення, суд не надав належної оцінки наведеним вище обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити, а постанову скасувати із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Догонової Т.В. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун