Справа № 496/4628/22
Провадження № 3/496/3388/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД № 359965 від 10.09.2022 року встановлено, що 10.09.2022 року о 09:51 годині в. с Усатове, Одеського (Біляївського) району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 д/з НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, почервоніння обличчя, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що ранком того дня він з дружиною та маленькою донькою їхали на 7 км. На 2-х стовпах йому подзвонила жінка загиблого друга, тоді співробітник поліції зупинив його та зробив зауваження, що розмовляти за кермом не можна, це порушення, в цей час по рації поліцейського стали лаятись нецензурною лайкою, ОСОБА_1 зробив зауваження та сказав вимкнути рацію або відійти від машини. Поліцейський цього не зробив, тоді ОСОБА_1 рознервувався, внаслідок чого поліцейський звинуватив його у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, після чого відійшов на деякий час, а як повернувся повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього складено протокол про відмову від проходження тесту на встановлення наркотичного сп`яніння водія. Також зазначив, що після того, як його відпустили, він поїхав до лікарні та хотів здати тест на наркотичні засоби, але його ціна виявилась дуже високою, та він відмовився від цього.

Допитана в судовому засіданні колишня дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснила, що вони з чоловіком та донькою їхали на ринок, тоді подзвонила жінка товариша чоловіка - ОСОБА_3 , це побачив поліцейський, зупинив чоловіка та сказав, що той порушив ПДР України, а саме: заборону розмовляти по телефону за кермом. Поліцейському подзвонила колега та почала лаятись нецензурною лайкою, чоловік зробив зауваження співробітнику поліції та з цього приводу почався словесний конфлікт, тоді поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення.

Для встановлення дійсних обставин у справі, суд постановою від 04.10.2022 року витребував диск із відеозаписом зафіксованої події.

Переглянувши диск із відеозаписом події від 10.09.2022 року на підставі, якої було складено протокол серії ААД № 359965 від 10.09.2022 року, судом було встановлено, що дійсного10.09.2022 року о 09:51 годині було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Audi A6 д/з НОМЕР_1 , підставою для зупинки стало порушення ним ст. 122 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 не заперечує того факту, що він дійсно говорив по телефону за кермом. Однак, ОСОБА_1 не визнав вину та зазначав, що не знав, що не можна говорити за кермом по телефону. В подальшому ОСОБА_1 почав сперечатись, зазначати, що зараз військовий час, тому він розмовляв по телефону, що він нічого не порушив.

Далі, співробітнику поліції, який зупинив автомобіль ОСОБА_1 по рації зателефонувала колега, яка на початку розмови, яка не стосувалась зупинки ОСОБА_1 допустила використання одного ненормативного слова, однак в подальшої розмові більш цього не допускала. Після завершення розмови поліцейських ОСОБА_1 почав висловлювати претензії, щодо того, що по рації інша поліцейська застосувала ненормативну лексику, посилаючись на те, що в машині знаходиться дитина. В подальшому, поліцейський попросив ОСОБА_1 надати для огляду страховий поліс на автомобіль, але останній відмовився, посилаючись на те, що він учасник бойових дій та на нього вимога про обов`язкове страхування цивільної відповідальності не розповсюджується, хоча автомобілем керував на підставі довіреності від особи, яка не підпадає під категорію осіб, які можуть керувати авто без страхування. При цьому поліцейській поводився стримано та наполягав, щоб ОСОБА_1 надав документи, та повідомив ОСОБА_1 що він не має права відї`зжати з місця події, після чого ОСОБА_1 почав виражатись в бік поліцейського нецензурною лайкою та погрожувати. Така поведінка ОСОБА_1 викликала обґрунтовану підозру у поліцейського, чи не перебуває ОСОБА_1 під впливом наркотичних засобів. Однак ОСОБА_4 відмовився від проходження тесту та від проїзду до найближчого медичного закладу для огляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

Покази колишньої дружини, суд до уваги не приймає, з урахуванням того, що вона є близькою особою порушнику, а її покази не спростовують обставин справи.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 359965 від 10.09.2022 року, відео диском із зафіксованою подією в порядку ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю I та II груп.

ОСОБА_1 надав суду посвідчення серії НОМЕР_2 дійсне до 01.05.2023 року про те, що він є інвалідом ІІ групи, тому від спали судового збору він є звільненим відповідно закону.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 05.12.2022 року о 12:00 год.

Суддя Буран В.М.