Номер провадження: 33/813/1140/22
Номер справи місцевого суду: 523/654/22
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Калініна О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року Одеський апеляційний суд у складі судді Калініної О.В., при секретарі Бойко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова суду винесена із порушенням норм як процесуального адміністративного закону так і неправильним застосуванням норм матеріального адміністративного права. Суд неповно та однобічно з`ясував фактичні обставини справи , не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи, не сприяв повному і всебічному та неупередженому її розгляду, внаслідок чого безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що :

- судом не направлялися йому повідомлення про розгляд справи, суд розглянув справу у його відсутність, тим самим позбавив його права на захист;

- інкриміноване йому адміністративне правопорушення вчинене 22.12.2021 року , а тому станом на 26.05.2022 року ( на день розгляду справи судом) закінчилися передбачені ч 2 ст. 38 КУпАП строки притягнення до адміністративної відповідальності ;

- наявні у справі докази не доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- з доданого відеозапису із нагрудної бодікамери поліцейського не вбачається факт самої пропозиції працівника поліції на проходження тесту у присутності двох свідків,як того вимагають положення ст. 266 КУпАП та п 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , як і відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не зафіксовані у присутності двох свідків;

-не вбачається складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності особи , яка притягується до адміністративної відповідальності;

-направлення на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння поліцейським не складалося , в матеріалах справи відсутнє;

-всупереч вимогам ч1 ст. 265-2, ч 1 ст. 266 КПК ( як вказано у скарзі) даних про тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення його від керування автомобілем, тобто належного виконання цих вимог закону, як протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 305708 від 22.12.2021 року так і матеріали адміністративної справи не містять;

-надані представником поліції оптичні диски з відеозаписами підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, тому копія зазначеного доказу має бути засвідчена електронним цифровим підписом або має бути надана суду в оригіналі із цифровим підписом. Однак на відеозаписі відсутній цифровий підпис як автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Тому відеозапис на диску не є допустимим доказом у розумінні ст. 74 КАСУ.

- інших належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення суду першої інстанції не надано та матеріали справи не містять.

В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, направив заяви в яких вказав, що процесуальні права йому відомі, проти розгляду за матеріалами справи не заперечує, просить провести судове засідання за наявними матеріалами справи без його участі.

У відповідності до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на позицію апелянта , висловлену в заяві, апеляційний розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви суду.

У відповідності до ч.7,8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Ретельно перевіривши кожен із доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється з дотриманням принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від огляду на стан сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України .

У разі відмови водія від проходження огляд на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі складається протокол про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує із постанови від 26.05.2022 року, судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2021 року близько 02:00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Ак.Воробйова біля буд.9 у м.Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), на вимогу працівника патрульної поліції від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 , як видно із постанови, обґрунтований наявними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 22.12.2021 року , відеозаписом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП в редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 22.12.2021 року о 02.00 год. ОСОБА_1 у м. Одесі по вул. Миколаївська дорога керував транспортним засобом «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці),від проходження відповідно до встановленого законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння відмовився ( ухилився), чим порушив п 2.5 ПДР відповідальність, за що передбачена ч.1ст. 130 КУпАП.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення об`єктивно підтверджуються відеозаписом з бодікамери поліцейського .

На відеозаписі, доданому до протоколу видно, що після відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із застосуванням технічних засобів ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад, куди відповідно до вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був доставлений поліцейськими.

Разом із тим , по прибуттю в медичний заклад ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря, його фактична поведінка свідчила про ухилення від проходження такого огляду .

Поліцейським , як видно із відеозапису, ОСОБА_1 було роз`яснено , що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є порушенням вимог п 2.5 ПДР , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено його обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснено у який спосіб він може пройти такий огляд із застосуванням технічних засобів чи у медичному закладі, проте ОСОБА_1 продемонстрував своїми діями відмову від проходження такого огляду та покинув медичний заклад.

Поліцейський, як видно із відеозапису, який є безперервним, роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, роз`яснив йому права передбачені ст. 268 КУпАП, зміст ст. 63 Конституції та його право надати письмові пояснення по суті правопорушення при складанні протоколу. Після чого ОСОБА_1 висловив відмову надавати пояснення та не дочекавшись закінчення складання протоколу поїхав з території медичного закладу на автомобілі свого знайомого.

Зафіксовані відеозаписом обставини доводять, що ОСОБА_1 були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснені права, зокрема дати пояснення, і що ОСОБА_1 на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами при складанні протоколу. Складання протоколу, як видно закінчилося 22.12.2021 року о 03.05 год. тобто відразу за місцем знаходження медичного закладу.

Невручення за таких обставин ОСОБА_1 копії протоколу не тягне за собою недопустимість протоколу як доказу.

У разі відмови водія від проходження медичного огляду, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на доставлення особи до закладу охорони здоров`я.

Направлення водія на медичний огляд складається у тому випадку, коли особа погоджується на його проходження та передається до медичного закладу, а безпосередньо сам акт огляду, складається уповноваженою особою за результатами проведення медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Так як, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то відсутність у матеріалах справи направлення на огляд не впливає на правову кваліфікацію його дій та доведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд підставно взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення , зміст якого узгоджується з іншим доказом - відеозаписом, який вказаний у додатку до протоколу та наявний у матеріалах справи , який також знайшов свою оцінку у постанові суду.

Згідно із приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а тому суд обґрунтовано взяв до уваги відомості, зафіксовані за допомогою технічного засобу фіксації.

Відповідно статті 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані поліцейськими відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості вірно враховані судом при винесенні рішення.

Доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на норми ст. 99, ст. 74 КАСУ при оцінці відеозапису з бодікамери поліцейського як доказу, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки провадження у справах про адміністративне правопорушення судом здійснюється за правилами, визначеними законодавством України про адміністративні правопорушення , а не правилами КАСУ.

Приписи ст. 251 , ч.2 ст. 266 КУпАП не містять додаткових вимог про те, що відомості , які зафіксовані на відеозаписах мають бути скріплені електронним підписом особи, яка зафіксувала на бодікамеру обставини справи.

Апеляційна скарга не містить доводів про те, що доданий до протоколу відеозапис створений не під час подій, які зафіксовані у протоколі. Апелянт не наводить доводів , що відеозапис викликає обґрунтовані сумніви у його достовірності .

Отже підстав ставити під сумнів достовірність відеозапису , як доказу , не вбачається.

У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовані ознаки , за наявності яких поліцейський мав підстави заявити ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан сп`яніння- запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка , що не відповідає обстановці, що узгоджується з обставинами , які зафіксовані на відеозаписі.

В апеляційній скарзі, як видно, апелянтом не оскаржується факт керування транспортним засобом та наявність ознак алкогольного сп`яніння , які давали підстави для вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння.

Не наводиться доводів і про те, що апелянт не відмовлявся від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того , що відеозаписом не зафіксовано пропозиції працівника поліції на проходження такого тесту у присутності двох свідків і відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Проте такі доводи апеляційної скарги, не ґрунтуються на приписах ст. 266 КУпАП, згідно з якими свідки запрошуються у випадку , коли обставини огляду не можуть бути зафіксовані технічними засобами.

Положення ч. 2 ст. 266 КУпАП (в ред. від 16.02.2021) є самостійними, повноцінними та не містять бланкетних норм, а тому, як норми кодифікованого акту, мають вищу юридичну силу ніж положення Інструкції №1452, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, і як наслідок, встановлюють імперативний обов`язок застосування поліцейськими під час проведення огляду водія на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису припис даної статті дозволяє залучити до огляду двох свідків.

Отже, у разі відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чинним КУпАП не передбачено залучення двох свідків у разі застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, а тому апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апелянта з цього приводу.

Апеляційний суд приймає до уваги твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення його від керування транспортним засобом, проте зазначає, що примусове відсторонення від керування транспортним засобом є правом, а не обов`язком працівників поліції

На переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому порушення вимог п 2.5 ПДР .

Посилання ОСОБА_1 на те, що підставою для скасування постанови слід визнати розгляд справи за його відсутності , не можуть бути прийнятними.

Положення ст. 277 КУпАП встановлюють строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається 15-ти денний з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ст. 268 КУпАП не визначено, що розгляд справи має відбутися за обов`язкової участі особи , щодо якої складено протокол.

Як видно суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , проте апеляційним судом забезпечено його право на участь у справі і на доведення своєї позиції перед судом шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження та забезпечення можливості участі у справі.

ОСОБА_1 , як видно на власний розсуд розпорядився своїм правом на участь у справі шляхом надання заяви про розгляд справи за його відсутності.

До апеляційної скарги не було додано нових доказів, клопотань про дослідження нових доказів чи витребування інших доказів апеляційна скарга не містить.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що наявним у справі доказам суд першої інстанції дав належну оцінку і доводи апеляційної скарги такі висновки не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те що суд не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи. Досліджені судом докази у сукупності підтверджують висновки суду про навність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАП.

Помилкове зазначення у постанові при формулюванні суті правопорушення місця керування транспортним засобом , не впливає на правильність висновків суду в цілому.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

17.03.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 року N 1231-IX Вказаним законом доповнено ст. 38 КУпАП частиною 6 такого змісту: адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Вказана норма закону діяла на момент вчиненні інкримінованого правопорушення і на час розгляду справи судом.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП. Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду від 26.05.2022 року без змін.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б стали безумовною підставою для скасування постанови не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя О.В. Калініна