Справа № 456/3571/22 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 33/811/1476/22 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Назаркевича С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Назаркевича С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 17.10.2022 о 23 год. 10 хв. у м. Стрию по вул. Грабовецька, 2, керував транспортним засобом «Mersedes-Benz E320», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідає обстановці, зінниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідність обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився у присутності двох свідків у Стрийській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, адвокат Назаркевич С.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Стрийського міськрайонного районного суду Львівської області від 23 вересня 2022 та закрити провадження у справі.

Зазначає, що ОСОБА_1 повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 01.12.2022 наручно в суді, та лише з цього моменту міг ознайомитись із такою та вжити дій щодо її оскарження. Раніше оскаржувану постанову ОСОБА_1 не могли видати через відсутність електроенергіїї.

Наступного дня 02.12.2022 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із Адвокатським об`єднанням «Назаркевич, Сторонський та партнери» та надав матеріали справи для написання апеляційної скарги. Тому лише з 02.12.2022 року була реальна можливість сформувати апеляційну скаргу, для чого також був необхідний час в т.ч. достатній зважаючи на відключення світла.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що висновки суду викладені в оскаржуваній постанові суперечать та не відповідають фактичним обставинам справи та доказам, які наявні в матеріалах справи.

17.10.2022 о 23. год. 08 хв. ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції. Причина зупинки зі слів інспектора була комендантська година, хоча в рапорті зазначено - спецоперація «Колаборант».

Надалі працівники полії помилково та безпідставно припустили, що водій - ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, хоча ознаки будь-якого сп`яніння у водія були відсутні.

В подальшому ОСОБА_1 близько 00 год. 40 хв. був доставлений для огляду в медичний заклад, а саме в КНП СМР «Стрийська ЦРЛ».

Перебуваючи в медичному закладі, ОСОБА_1 відійшов в сусідній кабінет із поліцейським для написання письмових пояснень по справі, а коли повернувся йому було вручено висновок.

Вважає, що наявні матеріали справи свідчать про відсутність факту відмови від проходження огляду ОСОБА_1 , а зокрема: письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено що він не відмовлявся від здачі біологічних зразків, а також зазначав про можливість відібрання у нього крові, слини, змивів із рук, губ, тощо, оскільки не зміг здати сечу; відеозаписи із нагрудних камер поліцейських.

Зважаючи на вищезазначене вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Також звертає увагу на те, що якщо лікар чи поліцейський констатують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду то в силу п. 20 Розділу III Інструкції Висновок не повинен був складатись, оскільки такий складається виключно після огляду особи та на підставі Акту медичного огляду.

Апелянт вказує, що працівники поліції з невідомих причин перестали фіксувати проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, при цьому не залучили жодних свідків та в присутності свідків не фіксували жодної відмови від проходження огляду ОСОБА_1 .

В подальшому як виявилось, в протоколі про адміністративне правопорушення вписані як свідки двоє невідомих осіб, які можливо є медичними працівниками закладу, адже сторонні особи не запрошувались, що є грубим порушенням.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Його захисник Назаркевич С.М. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 01 грудня 2022 року та того ж дня мав можливість ознайомитися з мотивами прийнятого рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу серії ААД № 173761 від 18 жовтня 2022 року (а.с. 3) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя.

З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер поліцейських підтверджується, що працівники поліції неодноразово на протязі двох годин, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, однак останній у приміщенні медичного закладу стверджував, що не може здати зразки біологічного середовища. Після чого поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови та те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що у подальшому і було зроблено.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення швидкого експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що останній відмовився, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд погоджується з висновком судді суду першої інстанції про доведеність відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що висновок лікарем було складено без участі ОСОБА_1 апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, як лікар розпочала складання висновку у присутності ОСОБА_1 та повідомила ОСОБА_1 , що у висновку вона вкаже про те, що він відмовився здати біологічний матеріал для проведення огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції перестали фіксувати проходження огляду ОСОБА_1 та не залучили двох свідків не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений безпідставно, оскільки причиною зупинки ОСОБА_1 було керування ним транспортним засобом у період дії комендантської години.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Назаркевичу С.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Стрийського міськрайоного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Назаркевича С.М. в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.