ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 грудня 2022 рокуСправа №: 695/1819/22
Номер провадження 3/695/1461/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2022 року, серії ДПР18 №492616, ОСОБА_1 22.03.2022р. о 10 год. 07 хв. на 12 км+100м., на автодорозі Золотоноша-Черкаси-Сміла керував автомобілем Шкода Рапід, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, почервоніння очей, від медичного освідування на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився при свідках.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Гринько В.Ф. надав до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його копія йому вручена не була, посвідчення водія в нього не вилучалося, від керування транспортним засобом працівниками поліції він не відсторонювався. На думку захисника Іджияна А.С. у випадку наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння то останній в обов`язковому порядку підлягав доставленню до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду. При цьому нормами чинного законодавства чітко визначена форма направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, яка не виписувалась, а матеріали справи не містять жодного належного доказу пропозиції ОСОБА_1 пройти такий огляд та відмови останнього від його проходження. Крім того захисник ОСОБА_1 , адвокат Гринько В.Ф. вказує на неналежне оформлення матеріалів справи, а саме в матеріалах справи відсутнє пояснення одного із свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а пояснення іншого свідка заповнено некоректно та не повно, що викликає сумніви в достовірності таких пояснень. Жодних відеозаписів до матеріалів справи не додано. За таких підстав просив провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З метою повного та належного з`ясування усіх обставин справи судом здійснювався виклик свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, крім того судом направлявся до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області відповідний запит з приводу наявності відеозаписів події, яка відбулась 22.03.2022р. за участі ОСОБА_1 ..

В судове засідання свідки, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що стверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення не з`явились із невідомих суду причин, жодної відповіді на клопотання суду з приводу наявності відеозаписів події, яка відбулась 22.03.2022р. за участі ОСОБА_1 суду надано не було.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник, , адвокат Гринько В.Ф. до суду не з`явилися із невідомих суду причин.

Оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, надали свої пояснення щодо обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.. 245 КУпАП. Крім того відповідно до норм ст. 268 КУпАП, ст.. 130 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя, оцінивши всі докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім того, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи і з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, на що вказував Європейський суд з прав людини по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» ( заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» ( заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

В якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до матеріалів справи додані вказаний протокол про адміністративне правопорушення, який підписаний працівником поліції та свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та письмові пояснення ОСОБА_1 ..

Копія протоколу про вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручена, а сам протокол останнім не підписувався.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 22.03.2022р., останній нібито свою вину визнав.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 22.03.2022 вбачається, що останній був запрошений працівниками поліції в якості свідка відносно ОСОБА_4 , який керував автомобілем Шкода Рапід, д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак вказане пояснення свідка не дописане, а в самому поясненні пропущене місце для зазначення часу події, пояснення записані без наявності закінчення через рядки.

Такі пояснення не можуть бути належними доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже вказані пояснення не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 був присутнім при відмові ОСОБА_4 у проходженні огляду на стан сп`яніння, не містять дати їх написання та конкретного часу зупинення ОСОБА_4 на блокпості, часу відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також суд зауважує, що письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 записані однаковим почерком. При цьому жодних доказів надання ОСОБА_1 вказаних пояснень, повідомлення його про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відмови останнього надавати свої пояснення, як це зазначено в протоколі матеріали справи не містять.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 в матеріалах справи взагалі відсутні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, вказані вище пояснення свідків та надані вище докази викликають обґрунтовані сумніви щодо достовірності наведених у протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 №492616 обставин.

Крім того, суд зауважує, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції врегульований ст.. 266 КУпАП, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної вище Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже із наведених нормативних актів слідує, що поліцейський має відповідний алгоритм дій при огляді водія з метою виявлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, так отримавши відмову водія від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський повинен запропонувати пройти такий огляд у відповідного закладі охорони здоров`я і тільки в разі відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, має право для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, у випадку незгоди з результатами огляду водія на місці зупинки транспортного засобу така особа обов`язково направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції повинен запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП.

У разі ж, якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення відповідного письмово направлення то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст.. 130 КУпАП відсутні.

Проте, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли особу, яка притягується до адміністративної відповідальності у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Окремо суд зауважує, що закон пов`язує достовірність фіксації та встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння із присутністю двох неупереджених свідків, чи наявності належного відеозапису такої відмови і це у подальшому є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення водія до адміністративної відповідальності. Відсутність же таких доказів, в тому числі і їх неналежність та недопустимість, тобто належного відеозапису чи саме належних пояснень саме двох свідків, свідчить про порушення вимог ст.. 266 КУпАП наслідком чого є недійсність такого огляду, що прямо визначено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Однак належних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять як і не містять належних доказів пропозиції такого огляду.

Згідно п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні вимоги містяться і у п. 6 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Зазначені пояснення свідків викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Сукупність вказаних обставин викликає сумнів у достовірності наданих працівниками поліції доказів на доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, адже надані докази є суперечливими та неповними.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи не винуватості особи.

Разом із тим у своєму рішенні Конституційний Суд України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.. 69 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до переконання, що у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.

Отже, провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.