Справа № 473/2574/22 Головуючий у першій інстанції Домарєва Н.В.
Провадження № 33/812/209/22 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 грудня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

захисника Лукіянчина Ігоря Петровича

на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тбілісі, Грузія, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто 496,20 грн судового збору,

у с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 09 вересня 2022 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Київській керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота. В порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), від проходження огляду на місці та у Вознесенській ЦРЛ відмовився. Посадовою особою, якою складений протокол про адміністративне правопорушення, вказані дії кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Крім того, суд стягнув судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Лукіянчин І.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам адміністративного провадження.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль не рухався та стояв на місці, про що підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вважає, що незважаючи на покази свідків, судом прийнятий до уваги в якості єдиного доказу вини ОСОБА_1 відеозапис. Однак суд не звернув увагу на неналежність та недопустимість цього доказу. Оскільки з відеозапису не вбачається моменту зупинки автомобіля ВАЗ 2101, того, хто керував автомобілем та складання протоколу, а лише частина спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, де відмовляється від проходження тесту на вживання алкоголю. Захисник посилається на не безперервність ведення відеозапису.

Захисник зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 090768, який складений 09 вересня 2022 року о 23 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 вересня 2022 року о 23 годині 40 хвилин в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Київській керував автомобілем «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на місці та у Вознесенській ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Ознайомитися зі змістом протоколу під підпис, дачі пояснень по суті порушення та отримання копії протоколу водій відмовився.

Вказаний протокол складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених статтею 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395.

Керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови пройти відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджений також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення серії ААБ № 090768.

На відеозаписі видно, що працівник поліції, установивши особу ОСОБА_1 , роз`яснив йому причину зупинки, а у зв`язку із запахом алкоголю із порожнини рота, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти медичне освідування на місці за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній відмовився, та запропонував проїхати водію до лікарні, на що ОСОБА_1 також відмовився. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП, порушення пункту 2,5 ПДР.

Вказаний відеозапис зроблено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), в тому числі щодо безперервності запису з моменту, коли працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння, до моменту його відмови від проходження такого огляду.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого, зміст протоколу про адміністративне правопорушення в цілому узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, здійсненому працівником поліції під час вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , вказавши «мене попросили, завезіть мене, будь ласка, мені погано», ««жигулі» - це автомобіль мого друга».

Суд першої інстанції правильно критично поставився до показів свідків ОСОБА_2 , який є знайомим ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , яка є дівчиною останнього, які є зацікавленими особами, намагаються допомогти уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 090768 від 09 вересня 2022 року (а.с.1), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3), які цілком узгоджуються між собою, свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З важаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 , порушивши вимоги пункту 2.5 ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації чи їх неналежності, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності та спростовується матеріалами справи.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Лукіянчина Ігоря Петровича залишити без задоволення, а постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський