Справа №592/6412/22
Провадження №3/592/1922/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Сумській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Маховика Р.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

установив:

16.09.2022 о 10:00 в м. Суми по вул. Металургів, 17А, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з AUDI A4 НОМЕР_1 , при повороті направо завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався в безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п. 10.1, 10.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

В судових засіданнях 03.10.2022 та 01.12.2022 ОСОБА_1 надав свої усні пояснення, залучив захисника, який не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 , а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 заперечував наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що не мав змоги повернути праворуч з крайнього правого положення, оскільки у невстановленому місці перед перехрестям був припаркований транспортний засіб, і коли він об`їжджав цей транспортний засіб, водій останнього, не впевнившись у безпеці, розпочав рух та вдарив в правий бік його автомобіля.

Захисник Маховик Р.В. також заперечував щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Наголошував, що при здійсненні повороту ОСОБА_1 впевнився у безпечності руху. Водночас транспортний засіб потерпілого був припаркований та розпочав рух в момент, коли вже ОСОБА_1 розпочав здійснювати маневр. В наданих до суду письмових запереченнях просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини. Пояснив, що виїхав з парковки заднім ходом (з крайнього перед перехрестям паркувального місця) та приблизно через 3 секунди розпочав рух вперед. Проїхавши близько 5 метрів його «підрізав» автомобіль ОСОБА_1 , який рухався на високій швидкості, внаслідок чого відбулося зіткнення. Після ДТП ОСОБА_1 почав у неввічливій формі висловлювати свої претензії, внаслідок чого він викликав поліцію. На даний час він самостійно відремонтував свій автомобіль, претензій до правопорушника не має, вважає, що причиною ДТП стала та обставина, що ОСОБА_1 рухався занадто швидко та, враховуючи молодий вік правопорушника, просив закрити провадження у справі за малозначністю.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №074689 від 16.09.2022 (а.с.1), наступними доказами:

-схемою до протоколу огляду місця ДТП, яка сталася 16.09.2022 (а.с.2), на якій зафіксоване положення транспортних засобів після зіткнення та їх пошкодження;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.09.2022 (а.с.4), які є аналогічними поясненням наданими під час розгляду справи (а.с.4);

-копією постанови БАБ №520614 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.5), згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

-поясненнями поліцейського Хоменка П.А., допитаного під час розгляду справи, який обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив та пояснив, що вживались безрезультатні заходи для відшукання відеозапису події. ОСОБА_2 відразу після прибуття пояснював, що здійснював виїзд з парковки, на якій на час його прибуття були вільні місця. ОСОБА_1 складав пояснення близько години. Під час оформлення матеріалів ДТП не було здобуто даних про те, що воно сталося внаслідок дій ОСОБА_2 , тому протокол про адміністративне правопорушення на нього не складався;

-поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили що автомобіль потерпілого стояв біля магазину вздовж проїжджої частини, однак після початку руху проїхавши декілька метрів в напрямку прямо відбулося зіткнення з автомобілем AUDI;

-аналогічними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.09.2022 (а.с.49, 50), які було направлено Управлінням патрульної поліції для долучення до матеріалів справи за результатом перевірки заяви ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 від 19.09.2022;

-рапортом командира взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Сумській області Хоменко П. від 17.09.2022 (а.с.48), згідно якого 16.09.2022 близько 10:00 він отримав виклик про ДТП без потерпілих, прибувши на місце зі слів водіїв та розташування транспортних засобів на проїздній частині було встановлено водієм ОСОБА_1 порушення п.п. 10.1, 10.4, 13.1 ПДР України за що на останнього складено протокол за ст.124 КУпАП (а.с.48);

-рапортом старшого інспектора відділу РОМ ДТП УПП в Сумській області Галинської Д., згідно якого проведено перевірку за заявою ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , за результатами перевірки інформації, яка б вказувала на порушення ПДР України, що являється в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП ОСОБА_2 встановлено не було;

-долученими захисником до матеріалів справи фотокопіями та відеозаписом, де зафіксована обстановка на місці події після ДТП.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти наведеним вище доказам, які також жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Суд не може прийняти до уваги доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 фактично здійснював об`їзд перешкоди автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який почав рух, оскільки як сам потерпілий, так і допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що зіткнення відбулося, коли автомобіль під керуванням вже деякий час рухався.

Також, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 мав зупиночний шлях щонайменше на 5 метрів довший за автомобіль під керуванням потерпілого, а безпосередньо перед з`їздом вулиця має заокруглення, яке обмежує видимість. Що з врахуванням пояснень потерпілого свідчить про те, що ОСОБА_1 рухався на значній швидкості, що суттєво обмежило час для висновків про підстави зупинення руху транспортного засобу, зокрема, щодо виконання ним стоянки, чи зупинки, в тому числі для виконання ПДР України.

Сам по собі факт знаходження перешкоди на смузі руху (нерухомого автомобіля чи дерев`яних піддонів) не дає підстав вважати наступну смугу руху крайньою. Вказана ситуація врегульована п. 10.6 ПДР, відповідно до якого якщо транспортний засіб через інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. У разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб.

Тобто при виконанні повороту не з крайнього положення на проїзній частині саме особа, яка здійснює такий маневр, зобов`язана забезпечити безпеку дорожнього руху вживаючи необхідні заходи, аж до залучення сторонніх осіб.

В той же час з матеріалів справи та показань самого ОСОБА_1 вбачається, що він перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку (всупереч вимогам п. 10.4 ПДР України) та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (всупереч вимогам, п. 10.1 ПДР України), внаслідок чого і відбулося зіткнення. При цьому стороною захисту не доведено об`єктивної неможливості виконати поворот з крайнього правого положення, що могло б бути підставою для застосування вимог п. 10.6 ПДР України для даної дорожньої ситуації.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що зіткнення відбулося під значним кутом, що свідчить про ту обставину, що транспортні засоби рухались по траєкторіях, що перетиналися, внаслідок чого і відбулося зіткнення, а не через недотримання ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України щодо дотримання безпечного інтервалу.

Суд також враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, внаслідок якого тяжких наслідків не настало, дані про особу порушника та ступінь його вини, зокрема ті обставини, що він, усвідомлюючи, що не має полісу внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, свідомо нехтував вимогами ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та заподіяння їм механічних ушкоджень. При цьому всупереч вимогам п. 1.3 ПДР України допускав образливі висловлювання щодо потерпілого, який є значно старшим за нього. Більш того, незважаючи на тривалий розгляд справи та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП станом на день проголошення постанови так і не придбав поліс страхування транспортного засобу, яким користується, що вбачається з інформації на загальнодоступному сайті policy-web.mtsbu.ua. Вказані обставини свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_1 вимог законодавства України щодо організації дорожнього руху та відсутність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, як про це просив потерпілий. Більш того, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу (за ч. 1 ст. 126 КУпАП) вже довело свою недієвість, оскільки не сприяло запобіганню вчинення правопорушень ОСОБА_1 , виховання його у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За таких обставин, враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 40-1, 283 КпАП України, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко