Справа №592/9115/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/160/22 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 483 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про порушення митних правил № 592/9115/21 за апеляційною скаргою захисника СТРАШОК Є. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

учасників провадження в справі про порушення митних правил:

захисника адвоката Страшок Є. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат СТРАШОК Є. В. просить скасувати постанову судді та закрити справу за відсутністю складу правопорушення і закінченням строків давності притягнення до відповідальності, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, а саме його об`єктивна та суб`єктивна сторони, при цьому матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 є суб`єктом правопорушення. Крім того, строк накладення стягнення на ОСОБА_2 сплинув.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2021 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме 1 519 802,30 грн, з конфіскацією цих товарів. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно постанови, 09.01.2018 ОСОБА_2 , будучи директором та декларантом ТОВ «ТФ АПИС», надав на МП «Центральний» Сумської митниці ДФС митну декларацію ІМ40ДТ № UA805180/2018/000202 з метою оформлення відповідно до митного режиму «імпорт» товару «тканина» вагою брутто 12 136 кг, які були ввезені в Україну 02.11.2017 через Одеську митницю ДФС на адресу ТОВ «ТФ АПИС» (), м. Харків, вул. Шевченка 317, в контейнері FCIU9687480 (кількість місць згідно товарно- супровідним документам становила 538), відправником якого було DSD DERI SANAYICILERI DIS TIC A.S., PROF MUAMMER AKSOY CD. NO 1/1 ZEY TINBURNU 34020 ISTANBUL, ТУРЕЧЧИНА. У якості підстави для митного оформлення товарів разом з тимчасовою митною декларацією ІМ40ТН № UA805180/2017/017897 від 03.11.2017 були подані необхідні документи, в тому числі: міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 0850 від 02.11.2017, контракт № 89М-17 від 01.09.2017, інвойс № 12421 від 21.10.2017 на суму 43222,50 USD (1 164 041,49 грн згідно курсу НБУ станом на 03.11.2017). Згідно інформації, отриманої від Міністерства митної справи та торгівлі Туреччини, фактично з території Туреччини було здійснено експорт товарів в контейнері FCIU9687480 вагою брутто 12 136 кг, кількість місць 538, та оформлених відповідно до експортної митної декларації Туреччини № 17343100ЕХ214785 на загальну суму 56 432,40 USD (1 519 802,30 грн), при цьому отримувачем товару зазначено ТО ORDER ODESSA, UKRAINE, яке згідно баз даних ЄАІС Держмитслужби не акредитоване в митних органах, як суб`єкт ЗЕД.

У зв`язку із заниженням бази оподаткування, прогнозована сума несплачених митних платежів за МД №UA805180/2017/017897 склала 71 152,16 грн. Відтак, 03.11.2017 під час подання митної декларації ІМ40ТН № UA805180/2017/017897 директором ТОВ «ТФ АПИС» ОСОБА_2 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 1 519 802,30 грн на територію України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару підроблених документів чи документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, а саме інвойсу № 12421 на суму 43 222,50 USD (1 164 041,49 грн).

Вислухавши доводи захисника Страшок Є. В., перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Розглянувши протокол про порушення митних правил № 0326/80700/21 від 11.06.2021, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_2 під час подання митної декларації вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 1519802,30 грн на територію України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару підроблених документів чи документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, а саме інвойсу, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- протоколом про порушення митних правил № 0326/80700/21 від 11.06.2021;

- копією тимчасової митної декларації ІМ40ТН № UA805180/2017/017897 від 03.11.2017, згідно якої задекларована ОСОБА_2 вартість переміщуваного через кордон товару складає 43 222,50 USD;

- копією митної декларації ІМ40ДТ № UA805180/2018/000202, згідно якої задекларована ОСОБА_2 вартість переміщуваного через кордон товару складає 43 222,50 USD;

- копією інвойсу № 12421 від 21.10.2017 на суму 43 222,50 USD;

- копіями документів, наданих Міністерством митної справи та торгівлі Туреччини, згідно яких з території Туреччини здійснено експорт товарів в контейнері FCIU9687480 вагою брутто 12 136 кг, кількість місць 538, та оформлених відповідно до експортної митної декларації Туреччини № 17343100ЕХ214785 на загальну суму 56 432,40 USD.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України проявляється, крім іншого, в переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи директором та декларантом ТОВ «ТФ АПИС», надав на МП «Центральний» Сумської митниці ДФС митну декларацію ІМ40ДТ № UA805180/2018/000202 з метою оформлення відповідно до митного режиму «імпорт» товару «тканина» вагою брутто 12 136 кг, які були ввезені в Україну 02.11.2017 через Одеську митницю ДФС на адресу ТОВ «ТФ АПИС» в контейнері FCIU9687480 (кількість місць 538), а у якості підстави для митного оформлення товарів подав міжнародну товаротранспортну накладну CMR № 0850 від 02.11.2017, контракт № 89М-17 від 01.09.2017 та інвойс № 12421 від 21.10.2017 на суму 43 222,50 USD, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, яка є меншою від тієї суми, що була задекларована до відправки товару в Україну.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не мав умислу на вчинення правопорушення, то вони не заслуговують на увагу, оскільки останній, надаючи митному органу документи, був зобов`язаний заявити точні відомості для здійснення митного оформлення товарів.

Твердження апеляційної скарги захисника в тій частині, що вказана ОСОБА_2 інформація щодо вартості товару нічим не спростована та відсутні докази того, що подані ним документи є підробленими або містять неправдиві відомості, повністю спростовуються наведеними вище доказами, а тому також не можуть бути прийнятими до уваги.

Є неприйнятними і доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_2 не є суб`єктом правопорушення, оскільки за його участю укладений договір на поставку товарів і саме він здійснював їх декларування, подаючи митному органу відповідні документи, а тому як декларант несе відповідальність за достовірність зазначених у них відомостей.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника щодо закінчення на момент розгляду справи в суді першої інстанції строку накладення стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 2 ст. 467 МК (в ред. ЗУ № 5288-VI від 18.09.2012), якщо справи про порушення митних правил відповідно ст. 522 цього Кодексу розглядаються суддями, стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст. 469, 477-485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. При цьому, ст. 467 МК підлягає застосуванню саме у вказаній редакції, оскільки ця норма закону в ред. ЗУ № 2612 VIII від 08.11.2018 погіршує становище ОСОБА_2 , а тому згідно ст. 3 МК не має зворотної дії в часі.

Ухвалюючи 26.11.2021 рішення про визнання ОСОБА_2 винним за ч. 1 ст. 483 МК і накладаючи на нього стягнення за це правопорушення, поза увагою судді місцевого суду залишилася та обставина, що порушення митних правил вчинене 03.11.2017, при цьому воно не є триваючим, тому шестимісячний строк накладення стягнення сплинув 03.05.2018, у зв`язку з чим постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_2 закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи в суді першої інстанції строку, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК (в ред. ЗУ № 5288-VI від 18.09.2012).

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 5 ст. 529 МК України,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника СТРАШОК Є. В. задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.11.2021 відносно ОСОБА_3 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права, а провадження у справі за ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суді першої інстанції строку накладення стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК України (в ред. Закону України № 5288-VI від 18.09.2012).

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов