Провадження №3/748/1775/22
Єдиний унікальний № 748/2426/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

з участю секретаря Оніщенко Ю.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

непрацюючого, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до складеного протоколу 07 листопада 2022 року о 13 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Старий Білоус по вул. Київська Чернігівського району Чернігівської області, в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками сп`яніння (розширені зіниці очей, надмірна рухливість) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вирішив можливим провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, при складанні протоколу зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). При цьому в протоколі має бути чітко вказано особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В порушення зазначених положень Інструкції, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 065046 від 07 листопада 2022 року, складеному щодо ОСОБА_1 , який надійшов на розгляд до суду, зазначено, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння та відмовився від проходження огляду та стан сп`яніння, без уточнення, від проходження якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 . З оглянутого відеозапису не встановлено, які саме ознаки сп`яніння встановив поліцейський, при цьому ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані будь-якого сп`яніння та погоджувався пройти огляд.

За таких підстав складений протокол не можна вважати належним та допустимим доказом.

Крім того, відповідно до ст. 265-2 КУпАП, в разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник поліції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .. Як слідує з оглянутого відеозапису та доданих пояснень, ОСОБА_1 був затриманий на посту у зв`язку з відсутністю у нього посвідчення водія.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода