ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стоцького Р.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Стоцького Р.М., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Роз`яснено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зміст ст.307 КУпАП.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №386204, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.11.2022 року о 01 год. 14 хв. в с. Шипинці по вул. Лесі Українки, 68 А, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з та у лікаря ЧОНД, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову адвокатом Стоцьким Р.М., в інтересах ОСОБА_1 , було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову судді, якою притягнено до адміністративної відповідальності його довірителя за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ЄУНСС: 718/2600/22 Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.

Номер провадження: 33/822/768/22 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В.П.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апелює, що докази на які зсилався суд, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, письмове направлення на огляд до медичної установи, відеозаписи з нагрудних камер, є неналежними та недопустимими доказами по справі.

Зазначає, що фактичних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівники поліції не надали. При цьому, і сам ОСОБА_1 попередньо повідомляв працівників поліції, що він не керував тз, а просто повернувся до машини забрати речі та викликати таксі, однак вказані пояснення було проігноровано працівниками поліції.

Вважає, що поліцейськими при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення було порушено вимоги ст.266 КУпАП та п.п.2.3, 7, 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735).

Стверджує, що з долученого відеозапису не вбачається, що працівниками поліції було встановлено та озвучено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які містяться у п.3 Розділу 1 «Інструкції», а одразу було запропоновано пройти огляд.

Звертає увагу суду на те, що працівники поліції не долучили оригінал відеозапису, який було безпосередньо скопійовано з цифрової пам`яті бодікамер, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та не повідомив суд про причини своєї неявки, що у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Стоцького Р.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не дотримався.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №386204 від 07.11.2022 року (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №6133518 (а.с.6); відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено ряд порушень при складанні працівниками патрульної поліції зазначеного протоколу, зокрема ст.256 КУпАП, п.2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч.11 розділу 2 Інструкції, ч.4 ст.256 КУпАП, оскільки, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП» - відсутній його підпис.

Вказана обставина підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами з яких вбачається, що водію ОСОБА_1 уповноваженою особою не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що є порушенням його права на захист. При цьому, працівниками поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, що також підтверджується відеозаписами.

Зазначені обставини свідчать про порушення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим доказом, так як зазначені в ньому обставини та дані не підтверджуються доданими до нього матеріалами.

Більше того, з наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис розпочинається з того, як недалеко від припаркованого автомобіля, який не рухався, під`їжджає патрульний службовий автомобіль, з нього виходять двоє поліцейських та підходять до припаркованого автомобіля та через вікно починають спілкуватися з ОСОБА_1 . Надалі інспектор поліції просить пред`явити документи та після їх надання прямують до службового автомобіля. Після того, як інспектором було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП, ним було повідомлено ОСОБА_1 , що під час розгляду справи у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак наявність зазначених у протоколі ознак сп`яніння не було перевірено та встановлено інспектором (відеозапис 476894 29/10/2022 01:21:38 0172693). При цьому, ОСОБА_1 поводить себе адекватно, спокійно, чітко відповідає на запитання.

Зазначені обставини були підтверджені захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Стоцьким Р.М., як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні апеляційного суду.

При цьому, він категорично заперечував наявність у його довірителя 07.11.2022 року ознак будь-якого сп`яніння та вказував, що у стані чи з ознаками алкгольного сп`яніння останній не перебував,

Звертав увагу суду на те, що огляд на стан сп`яніння законодавство пов`язує виключно з фактом зупинки транспортного засобу. Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що склавши відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції в порушення вимог ст.265-2, ч.7 ст.266 КУпАП, не відсторонили його від керування транспортним засобом та тимчасово не затримали транспортний засіб шляхом блокування, не доставили його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 07.11.2022 року о 01 год. 14 хв. в с. Шипинці по вул. Лесі Українки, 68 А транспортним засобом.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить моменту зупинки ОСОБА_1 , а починається із моменту коли службовий патрульний автомобіль під`їжджає до припаркованого автомобіля за кермом якого сидить ОСОБА_1 (відеозапис 476894 29/10/2022 00:55:30 0172693). Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не доведений, а тому він не може бути суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога інспектора поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Стоцького Р.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній