Справа № 713/2421/22
Провадження №3/713/1390/22
ПОСТАНОВА

іменем України

16.12.2022 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка з надійшла Вижницького районного відділу поліції Головного управління поліції України у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІ гої групи ,-

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.11.2022 року о 16.00 год., перебуваючи по місцю проживання АДРЕСА_1 , вчинив словесну суперечку з своєю невісткою ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство стосовно останньої.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав , вказував, що невістка з сином близько біля хати поставили коптильню і він сказав, забрати, щоб вони не запалили хату , однак вони його не слухали тому він почав з ними сваритися. Також хоче щоб суд їх висилив з будинку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства. Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року N 2229-VIII, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №401641, зміст та форма яких відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 , яка просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 ,1954 р. н., який 11 листопада 2022 року об 16.00 год. по місцю проживання вчинив словесну суперечку в ході якої ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

В своїх поясненнях потерпіла ОСОБА_2 вказувала, що 11 листопада 2022 року об 16.00 год., що вона перебувала по місцю свого проживання з своїми дітьми , куди прийшов її тесть ОСОБА_1 та вчинив суперечку з приводу того , що її діти пробили йому колесо, однак цього не було ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, однак реальних дій не було. Зазначає, що її тесть систематично вчиняє з нею конфлікти. Даний факт підтверджує свідок ОСОБА_4 ..

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує , що 11.11.2022 року прийшов до власного господарства , де порався по господарству ближче вечора побачив, що заднє колесо в його мотоциклі спущене він почав словесний конфлікт та суперечку з онуком та невісткою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що почав словесний конфлікт з невісткою з приводу коптильні, а не приспущеного колеса в його транспортному засобі, тобто пояснення надані в суді не співпадають з матеріалами справи, що свідчить про бажання уникнення останнього адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції передбаченої ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір .

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ-гої групи та він підлягає звільненню від сплати судового збору .

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десять ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 170 ( сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК