ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1357/22 Справа № 203/2248/22 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 та його адвоката Неруш О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 496 гривень 20 копійок.
Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 18:05 годин 23.06.2022 року керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 на пр. О.Поля, 80 в м. Дніпрі з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, остільки строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, судом першої інстанції було проведено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 ..
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність вини ОСОБА_1 .. На його думку, працівниками поліції було грубо порушено вимоги Інструкції стосовно порядку проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, остільки на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції не було запропоновано водієві пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Зупинка транпортного засобу під його керуванням була безпідставною.
Вважає, що не відповідають дійсності зазначені в протоколі та рапорті працівника поліції ознаки сп`яніння у апелянта.
Вважає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на медичний огляд у медичному закладі.
На його думку, викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, та відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вважає, що судом було грубо порушено його право на захист, остільки судовий розгляд відбувся за його відсутності.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Адвокат Неруш О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та сам ОСОБА_1 , кожен окремо в апеляційному суді просили апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку адвоката Неруш О.В. та ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, дослідивши відповідні матеріали, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з того, що розгляд справи в суді першої інстанції було проведено за відсутності сторін, а копію оскаржуваної постанови захисником отримано лише 12.10.2022 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону з огляду на наступне.
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки зазначені вище письмові докази, не можуть беззаперечно свідчити про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Слушними є доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення працівниками поліції порядку направлення водія на огляд для встановлення ознак сп`яніння з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В ході апеляційного розгляду з`ясовано, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 провести відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, а в матеріалах справи відсутнє відповідне письмове направлення.
Більше того, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу та рапорту працівників поліції, в них зазначено, що ОСОБА_1 мав наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук.
Згідно п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Але з переглянутого в апеляційному суді відеозапису, вказаних ознак сп`яніння, не вбачається. Пояснюючи свою відмову від проведення огляду, останній посилався на те, що до комендантської години, він з колегою військовим поспішав своєчасно повернутись до військової частини. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводиться спокійно, адекватно спілкується з поліцейськими і жодних ознак сп`яніння,- не вбачається.
Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і в апеляційному суді.
В апеляційному суді був допитаний свідок ОСОБА_2 - головний медик роти, який пояснив, що був пасажиром в автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 .. Їх зупинили патрульні поліцейські, зазначивши причину зупинки, що нібито не пристебнутий пасок безпеки, але вони обидва були пристебнуті. Далі патрульні поліцейські зазначили, що у водія ОСОБА_1 ніби-то вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, остільки вони виконували завдання командира військової частини, та їм було необхідно своєчасно повернутись до настання комендантської години. ОСОБА_2 також пояснив, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, а ствердження поліцейських є лише припущенням останніх.
Пояснення вказаного свідка та самого ОСОБА_1 повністю узгоджуються між собою як в деталях та і в цілому.
Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 вів себе коректно, не проявляв будь-якої агресії чи занепокоєння, вірно орієнтувався у часі та просторі, що, у протилежному випадку, вказувало б на те, що його поведінка не відповідає обстановці. Було відсутнє тремтіння пальців рук, та з відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 зіниці очей не реагують на світло.
На переконання апеляційного суду, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вказаних ознак сп`яніння, які були б безумовною підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, не встановлено, що, на думку суду, вказує про відсутність об`єктивних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не ґрунтуються на зібраних у справі письмових доказах, що у даному випадку є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, яке можна визнати законним.
За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, -скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Коваленко В.Д.