Справа 362/1282/22
Провадження 3/362/672/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2022 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП

встановив:

06.02.2022 о 23:10 год. в м. Василькові Обухівського району Київської області по вул.. Соборна, 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в присутності свідків за допомогою приладу «Драгер 6810» результат якого становить 2,14 ‰.

Крім того відповідно до протоколу серії ААБ № 083967 від 06.04.2022, 06.04.2021 о 19:20 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Сонячна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Такі дії ОСОБА_1 , який згідно з зазначеним протоколом допустив порушення п. 2.5 ПДР України, кваліфіковано поліцейськими за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Так, судом на адресу проживання ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів, неодноразово надсилались судові повістки, частина з яких повернулась до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, інша частина за закінченням терміну зберігання.

Отже, суд здійснював виклики ОСОБА_1 у судові засідання за адресою реєстрації/проживання останнього, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів.

Додатково на номер телефону ОСОБА_1 зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення з його слів судом направлялись СМС-сповіщень, які отримані ним відповідно до довідок про доставку SMS про виклик ОСОБА_1 у судове засідання, яке останнім було проігноровано.

Також судом здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання шляхом відповідної публікації на сайті суду.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Крім того, на думку суду, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника у повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

У силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.14 Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, а тому суд розцінює поведінку останнього щодо неявки у судове засідання як намагання уникнути відповідальності.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд вважає, що вона підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-даними зі змісту протоколу серії ААБ № 083830 від 06.02.2022, де у поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «пил пиво» та поставлено короткий підпис;

-даним результатів приладу «Alkotest 6810, Драгер», тест № 618 від 06.02.2022, згідно з яким виявлено 2,14 ‰;

-даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.02.2022, за якими в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» результат якого 2,14 ‰;

-даними письмової розписки ОСОБА_4 від 06.02.2022 про отримання транспортного засобу з метою доставки за місцем проживання власника;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні, де ОСОБА_1 підтверджує факт вживання алкогольних напоїв і керування транспортним засобом та в подальшому проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alkotest 6810, Драгер» результат якого становить 2,14 ‰.

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП суд констатує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, є вчинення адміністративного правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 083967 від 06.04.2021 згадана вище обов`язкова ознака складу правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 130КУпАП, не зазначена. Крім того, відповідно до даних адмінпрактики. за протокол серії ААБ № 083830 від 06.02.2022 щодо ОСОБА_1 прийнято рішення.

Вказана дана обставина є недостовірною оскільки вказаний адміністративний матеріал лише скерований до Васильківського міськрайонного суду Київської області та наразі об`єднаний в одне провадження з матеріалами справи № 362/825/22 та остаточного рішення по справі не прийнято. Додатково суд зауважує, що до матеріалів справи не додано доказів притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року із накладенням відповідного стягнення.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У силу ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, з урахуванням установлених обставин суд, не погіршуючи становище ОСОБА_1 , доходить висновку про перекваліфікацію його дій із ч. 2 ст.130 КУпАП на ч. 1 ст.130 КУпАП.

Щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол ААБ № 083967 від 06.04.2022), то суд вважає, що вона підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-даними акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-даним письмових пояснень ОСОБА_5 від 06.04.2022, за якими він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

-даними письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 06.04.2022, за якими ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров я;

-даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.04.2021;

-даними відеозапису події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні, де ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного, сп`яніння у встановлений законом порядку в присутності двох свідків.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, постановою суду від 16.06.2022 справи про адміністративні правопорушення, а саме: справу № 362/1282/22 (провадження № 3/362/672/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та справу № 362/825/22 (провадження № 3/321/497/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУПАП об`єднані в одне провадження, з огляду на положення ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником такі іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, їх рівнозначність, а також високий ступінь суспільної шкідливості даних правопорушень, особу винного, ступінь його вини, поведінку щодо неявки у судові засідання, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягненні:

- за ч.1 ст.130 КУпАП виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

- за ч.1 ст.130 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко