КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 377/407/22 Головуючий у І інстанції Малишенко Т.О.
Провадження № 22-ц/824/3144/2022 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 27 вересня 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 гривні 20 копійок.

Відповідно до постанови, 04 серпня 2022 року, о 09 годині 59 хвилин, у м. Славутичі по вулиці Героїв Дніпра, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», що підтверджується висновком про стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Славутицького міського суду Київської області від 27 вересня 2022року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції від 04 серпня 2022 року, на підставі якого був складений протокол про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений раніше ніж дата отримання результату - 05 серпня 2022 року згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №813 від 04 серпня 2022 року.

Таким чином, результати огляду, проведеного відносно ОСОБА_1 згідно висновку від 04.08.2022 на думку апелянта слід вважати недійсними, в силу положень ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Вказує, що під час відбирання біохімічного матеріалу в ОСОБА_1 , працівниками медичного закладу було порушено вимоги Інструкції «, оскільки зразки матеріали, що були відібрані в одну ємкість, ніким не опломбовувались, безпосередньо після медичного огляду йому не був виданий примірник висновку щодо результатів огляду та взагалі зміст такого висновку не оголошувався в присутності поліцейського 04.08.2022 року чи в інші дні.

Звертає увагу апеляційного суду також на те, що з відеозаписів, наявних в матеріалах справи, не вбачається тремтіння рук або інших ознак сп`яніння, які давали би поліцейськім підстави вбачати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Згідно ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пунктів 2, 7 Розділу І. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 04 серпня 2022 року, о 09 годині 59 хвилин, у м. Славутичі по вулиці Героїв Дніпра, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL VIVARO», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради», що підтверджується відеозаписом та висновком щодо результатів медичного огляду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності, у тому числі відеозаписом.

В рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 , підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, серії ААБ № 082296 від 16 серпня 2022, який за змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини і суть правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04серпня 2022 року;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного лікарем Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 від 04 серпня 2022, відповідно до якого водій перебував у стані наркотичного сп`яніння, та з яким він ознайомився, про що свідчить його підпис в графі 11 висновку;

- поясненнями ОСОБА_1 від 16 серпня 2022 року, в яких зазначено що він їхав на власному авто не порушуючи правил дорожнього руху, але його зупинили співробітники поліції. Він надав документи, поліцейський запропонував проїхати до лікарні та пройти огляд на стан сп`яніння, після того як експертиза показала що він тверезий, його зобов`язали здати аналізи на наркотичне сп`яніння, при цьому висновку експертизи ні під час експертизи ні потім йому не вручили, з висновком він не згоден;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, TECSAR BDC 43 GWCP № 6/25 та TECSAR BDC 43 GWCP № 6/26.

Під час перегляду відеозаписів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що поліцейськими забезпечено доставку водія не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (в протоколі зазначено час 04.08.2022 о 09 годин 59 хв., у висновку зазначено час 04.08.2022 об 11 годині 04 хв.) до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, де за результатами проведення лабораторних досліджень лікарем встановлено у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння, що спростовує доводи скаржника про те, що останній був доставлений працівниками поліцій до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння пізніше двох годин.

Акт медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 813 , наявний в матеріалах справи (а.с. 35) заповнено 04.08.2022 року об 11 год. 04 хв., що спростовує доводи апелянта про те неспівпадіння дат складання Акту і Висновку.

За таких обставин, вважаю, що висновки судді місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що визначення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі проводилось з порушенням п.п.10, 17, п. 20 Розділу ІІІ Інструкції є необґрунтованими та не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки скаржником не надано доказів оскарження дій працівників медичного закладу, які проводили обстеження для встановлення наркотичного сп`яніння в останнього.

ОСОБА_1 зі скаргою до КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради про невідповідність вказаного вище висновку від 04 серпня 2022 року не звертався.

Доказів звернення до медичних закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, для повторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не надано та в матеріалах справи не міститься.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки встановлених судом обставин даної справи.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, під час перегляду в апеляційній інстанції не встановлено.

Доказів порушення працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» матеріали справи про адміністративне правопорушення в собі не містять та скаржником не подані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 27 вересня 2022року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній