Справа № 132/2441/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №626854 від 07.10.2022 р., 07.10.2022 о 21:00 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив відносно свого пасинка ОСОБА_2 домашнє насильство, в ході якого виражався до нього словами нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання 10.11.2022 ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, свідченням чому є надіслані сторонам SMS-повідомлення, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено обсяг прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і в тому числі право на особисту участь особи в судовому розгляді. В той же час нормами вищезазначеної ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, у своєму рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 (пункти 4.1, 4.2) Конституційний Суд України роз`яснив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З цих підстав суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки був обізнаний про складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, однак не вжив заходів для явки до суду, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя дійшла наступного висновку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією частини першої статті 173-2КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Згідно положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктом адміністративного проступку відповідальність за яке передбачена ст. 173-2 КУпАП, є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 інспектор СРПП відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницький області лейтенант поліції Подольський О.С. вважав доведеним те, що у час та у місці, які вказані у протоколі, ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство щодо свого пасинка, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП (за ознакою повторності).

Між тим, цей висновок не ґрунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні докази: заява ОСОБА_2 зареєстрована в ЄО 07.10.2022 за №4773; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; копія постанови судді Калинівського районного суду Вінницької області від 14.06.2022 у справі №132/1015/22, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу; копія термінового заборонного припису від 07.10.2022 строком дії на 2 доби відносно кривдника ОСОБА_1 .

Так, у своєму письмовому поясненні відібраному 07.10.2022 ОСОБА_1 зазначив, що коли 07.10.2022 біля 21:00 год він із своєю співмешканкою відпочивали, до них у кімнату зайшов його (Розбіцького) пасинок ОСОБА_2 , який перебував у нетверезому стані та затіяв конфлікт, в ході якого вони виражалися один до одного нецензурною лайкою.

У своєму поясненні датованому 07.10.2022 ОСОБА_2 вказав на те, що коли 07.10.2022 біля 21:00 год він у себе вдома із своїми товаришами розпивали спиртні напої, у нього ( ОСОБА_3 ) виник конфлікт із співмешканцем матері ОСОБА_1 в ході якого вони висловлювалися один до одного нецензурною лайкою, а також він ( ОСОБА_3 ) висловлювався нецензурною лайкою і до своєї матері, після чого викликав працівників поліції.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 07.10.2022 на ім`я начальника відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області полковника поліції В. Олексюка зареєстрованої в ЄО за №4773 встановлено, що у ній заявник просив вжити заходів до свого вітчима ОСОБА_1 , який 07.10.2022 біля 21:00 год виражався до нього (Ващенка) нецензурною лексикою.

Аналіз вищенаведених доказів дає підстави суду дійти висновку, що у даному випадку мала місце саме сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що виражалась у обопільній лайці останніх, причому ініціатором конфлікту став саме останній, який до того ж перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказане унеможливлює кваліфікацію дій ОСОБА_1 як насилля в сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 284 КУпАП передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 173-2, 245,251,252,283-285,294 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:С. В. Ставнійчук