П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли із Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Україна Івано-Франківська область с.Княже; місце роботи тимчасово не працюючий; місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 17 серпня 2021 року,

за ч.1ст. 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2022 року о 04 год. 10 хв. в зону митного контролю митного поста «Астей» Закарпатської митниці в напрямку «в`їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що прямував із Італії до України з вантажем «гуманітарна допомога».

Відповідно до поданих водієм до митного контролю документів, а саме: власноручно заповненої декларації, у вантажному приміщенні транспортного засобу переміщувався вантаж «гуманітарна допомога: памперси для дорослих, засоби гігієни, ковдри», в загальній кількості 350 кг. Крім того, в багажному відділенні автомобіля знаходилися сумки з речами в загальній кількості 690 кг, пред`явлені водієм до митного контролю.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 заперечив наявність будь-яких прихованих від митного контролю товарів.

В ході митного огляду легкового автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , крім заявленого в поданій до митного оформлення декларації, виявлено коробки перемикання передач до транспортних засобів, бувші у використанні в кількості 11 штук та блок коробки перемикання передач в кількості 1 штука загальною вагою 485 кг. Виявлені товари були приховані за декоративною обшивкою між вантажним приміщенням і салоном транспортного засобу за спеціально виготовленою та кустарним способом встановленою стінкою. Доступ до прихованого став можливим після демонтажу спеціально виготовленої декоративної стінки за пасажирськими сидіннями салону автомобіля шляхом викручування шурупів двох кріплень.

В своєму поясненні громадянин України ОСОБА_1 вказав, що запасні частини до автомобіля, а саме коробки перемикання передач та блок управління коробки передач подарував йому його товариш за кордоном. Він розмістив їх в салоні задля економії місця. Не пред`явив до митного контролю, оскільки це для нього металобрухт. Подвійну перегородку в автомобілі виготовив сам.

Вартість виявлених запчастин потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

Вартість автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , тип двигуна - дизель, рік виготовлення 2013 згідно інтернет ресурсу AUTO.RIA.COM становить 18885 доларів, що згідно курсу на 17.10.2022 становить 690598,01 гривень.

Відповідно до п.53 ст.4 Митного кодексу України «спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився. Разом з тим, подав до суду заяву, в якій просив приєднати до матеріалів справи висновок експерта (звіт про оцінку) №310-12-322 від 06.12.2022. Розгляд справи просив провести без його участі через неможливість прибути до суду у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та воєнним станом. Просив суд при накладенні стягнення врахувати характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, дані про його особу, а також те, що переміщення товарів через митний кордон України відбувалось в конструктивних порожнинах автомобіля без спеціально виготовлених сховищ (тайників) чи іншим способом.

Представник Закарпатської митниці ДМС Селеш О.Я. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення передбачене санкцією вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1 ст.483 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

З об`єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю і виражається у наступних формах:

- використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або сховищ, що утруднюють виявлення цих товарів;

- шляхом надання одним товарам вигляду інших;

- подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбачена ч.1 ст. 483МК України, характеризується умислом.

З матеріалів справи судом встановлено, що виявлений в автомобілі та не задекларований товар - коробки перемикання передач до транспортних засобів, бувші у використанні в кількості 11 штук та блок коробки перемикання передач в кількості 1 штука були приховані за декоративною обшивкою між вантажним приміщенням і салоном транспортного засобу за спеціально виготовленою та кустарним способом встановленою стінкою, тобто без будь якого переобладнання чи внесення конструктивних змін в транспортний засіб.

Відповідно до п.53 ч.1 ст. 4 МК України, спеціально виготовленим сховищем (тайником) є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Таким чином спеціально виготовлене сховище (тайник) в розумінні зазначеної вище норми закону є не будь-які конструктивні ємності автомобіля, а ті які обладнанні і пристосовані з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не задекларований товар був прихований в конструктивних порожнинах автомобіля. Однак, в протоколі не зазначено яким чином конструктивні ємності автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України.

Матеріали митної справи стосовно гр.України ОСОБА_1 не містять відомостей і про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль. Доказів того, що вказаний транспортний засіб піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, суду не надано. Висновку експерта, що в даний автомобіль були внесені конструктивні зміни саме з метою незаконного переміщення товарів через кордон до матеріалів справи долучено не було. Згідно з наданих до матеріалів справи фотоматеріалів такі відомості також не вбачаються.

Відповідно до ч.3. ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя не минуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що гр.України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивних порожнин автомобіля, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Дії громадянина України ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Вина громадянина України ОСОБА_1 в порушенні митних правил підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил №0908/30500/20 від 17.10.2022, його особистими поясненнями від 17.10.2022; доповідною запискою ОСОБА_2 , даними акту проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу та фотоматеріалами доданими до нього та іншими дказами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суддя також враховує роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними завданнями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1 ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов`язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Така конфіскація, відповідно до ст.465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи обставини справи в їх сукупності, а саме кількість незаконно переміщуваного товару, його вартість, відповідно до висновку експерта №310-12-322 від 06.12.2022 (34674,74гривень) та співвідношення із вартістю транспортного засобу (690598,01 гривень) в якому він переміщувався, а саме, що вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, значно менша від вартості транспортного засобу, в якому він переміщувався через митний кордон України, а також пом`якшуючі відповідальність обставини - щире каяття винного, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та те, що від дій гр. ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, суд вважає, що на гр.України ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 34674,74грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил.

Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП. Тому, беручи до уваги вищенаведене, судом, належним доказом щодо вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил визнається вказаний вище експертний висновок №310-12-322 від 06.12.2022, якому надається перевага перед експертним висновком Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби за № -0163 від 07.11.2022, у зв`язку з чим вартість товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 34674,74грн. визнається достовірною і такою, що ґрунтується на вимогах чинних нормативно-правових актів.

Оскільки, загальна вартість прихованого товару не є значною порівняно з вартістю автомобіля, враховуючи, що у транспортний засіб не було внесено конструктивних змін або виготовлення спеціальних сховищ (тайників), а також те що гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з використанням конструктивних порожнин автомобіля, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, суд приходить до висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна транспортного засобу не забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, у зв`язку з чим приходить до висновку, що легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , не підлягає конфіскації та такий слід повернути ОСОБА_1 , власнику або його представнику за довіреністю.

Саме такий вид адміністративного стягнення буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню гр.України ОСОБА_1 в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» підлягає стягненню з гр. ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст.483,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 34674(тридцять чотири тисячі шістсот сімдесят чотири гривні) 74коп. з конфіскацією в дохід держави коробок перемикання передач до транспортних засобів, бувших у використанні в кількості 11 штук та блок коробки перемикання передач в кількості 1 штука.

Вилучений легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 - повернути громадянину України ОСОБА_1 , власнику або його представнику за довіреністю.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник