Справа № 442/6432/22
Провадження №3/442/2391/2022
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2022 року м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Бодрова О.П., за участю захисника ОСОБА_1 - Білинського Мар`яна Осиповича, розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого ПРАТ ТЕК «ЗАХІДУКРТРАНС», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП,-

установила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №171567, 23.09.2022 року о 20:00 на автодорозі Нижанковичі- Стрий 99 км + 500 м керуючи автомобілем «Mercedes Benz 1848 LS» н.з. НОМЕР_1 та причіпом до нього «Schmitz scs24l-i362eB» н.з. НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Deo Sens» н.з. НОМЕР_3 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги 2.10 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - Білинський М.О. просив закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що жодних доказів відповідно до протоколу суду не надано, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААБ №171567 у графі «до протоколу додаються» зазначено «схема ДТП, пояснення».

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспекторів поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показаннями (власними спостереженням) поліцейських ставить під сумнів їх незацікавленість в результатах розгляду справи.

Крім того, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №171567, у графі «До протоколу додаються» зазначено «схема ДТП, пояснення», хоча такі до протоколу фактично не додані.

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-4 КУпАП, що на підставі п. 1 ст.247 КУпАП має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.23,122-4,247,250-252,280,283,284 КУпАП,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закритиу зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.П. Бодрова