ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1339/22 Справа № 180/1064/22 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гулійчука С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17 липня 2022 року о 22 годині 20 хвилин водій гр. ОСОБА_1 , в м. Марганець, керував транспортним засобом автомобілем « ГАЗ 24 » номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, не виразна мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР та скоївши правопорушення, яке передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Гулійчук С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що відеозаписом, долученим до справи, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин викладених у протоколі, а свідки у справі у суді не допитувалися, що не доводить наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, що ставиться йому у провину. Разом з цим, вказує на те, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп"яніння, що суперечить п. 2.5 ПДР України, проте ці обставини залишилися не досліджені судом при розгляді справи. До того ж, апелянт зауважує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що викликає обґрунтовані сумніви у законності дій працівників поліції. З огляду на викладені обставини, на думку захисника, постанова підлягає скасуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєні цього правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 315033 від 17.07.2022, складеним у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому викладено суть правопорушення; направленням на проходження медичного огляду на стан сп"яніння, що складений відповідно до вимог закону; актом огляду, який підписаний ОСОБА_1 , у якому від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння водій відмовився; відеозаписом працівників поліції, яким підтверджуються викладені у протоколі обставини справи.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразилися у відмові особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає та стороною захисту таких надано не було.

Суд звертає увагу й на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скарги про те, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп"яніння, є безпідставними та суперечать зафіксованим у протоколі фактичним обставинам справи, які з"ясовані та викладені у постанові суду.

Отже, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, зібраними в порядку встановленому законом, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Доводи захисника про те, що наявними доказами у справі не підтверджується факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд апеляційної інстанції їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. При цьому, відповідно до відеозапису, будь-яких інших осіб, на момент приїзду поліцейських на місце події, поряд з транспортним засобом ОСОБА_1 чи в ньому зафіксовано не було, як і не було зазначено про них самим ОСОБА_1 у своїх поясненнях.

Що стосується доводів скарги про те, що судом не було викликано та допитано свідків у справі, то вони є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на положеннях ст. 266 КУпАП, якою передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, що у цьому випадку було дотримано.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували оскарження дій працівників поліції, їх упередженість або ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Гулійчука С.В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Рябчун