Справа № 303/8503/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
21.12.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Логай І. І. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Логай І. І., просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, позаяк такий пропущено через поважні причини. Стверджує, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника. Окрім цього вказує на те, що останній день для оскарження судового рішення, це 19 грудня 2021, який припав на неділю, яка є вихідним, отже перший за ним робочий день, - понеділок 20 грудня 2021. Постанова суду, на думку апелянта, є необґрунтованою та незаконною, тому підлягає скасуванню. Адвокат Логай І. І. стверджує, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 огляд не проходив, позаяк приладам, за допомогою яких поліцейські проводять освідування на стан алкогольного сп`яніння не довіряє, водночас водій був готовий пройти огляд у медичному закладі у присутності свідків, однак, працівники поліції водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не направляли, чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, немає акту огляду фіксації ознак сп`яніння, відсутнє направлення до медичного закладу. На думку апелянта, під час розгляду справи місцевим судом не перевірено дотримання порядку направлення водія ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, а також не з`ясовано від якого саме огляду він відмовився на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі. З огляду на вищенаведене, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження судового рішення слід поновити, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Логая І. І., які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак до суду вказані особи вчергове не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана адвокатом Логаєм І. І. апеляційна скарга. Апеляційний суд звертає увагу на те, що розгляд справи відкладався, зокрема: 18.02.2022 (а. с. 29), 22.08.2022 (а. с. 32), за клопотаннями адвоката Логая І. І., при цьому доказів про поважність причин неявки та ОСОБА_1 , та адвоката Логая І. І. надано не було, на розгляд апеляційної скарги адвокат Логай І. І. жодного разу не з`явився.
Апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, враховуючи такі обставини.
Матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, який був оформлений у присутності ОСОБА_1 підтверджується, що він був обізнаний з тим, що у провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває справа про адміністративне правопорушення щодо нього. Те, що справа призначена до розгляду 09.12.2021 стороні захисту було відомо, оскільки адвокат Логай І. І. брав участь у розгляді справи у місцевому суді. Разом з тим, розпискою про отримання копії постанови підтверджується, що адвокат Логай І. І. отримав копію оскаржуваної постанови у день розгляду справи, а саме 09.12.2021. Водночас, доводи апеляційної скарги про те, що останній день для оскарження судового рішення, 19 грудня 2021, який припав на неділю, яка була вихідним днем, отже перший за ним робочий день, - понеділок 20 грудня 2021 року, апеляційний суд визнає такими, що знайшли своє підтвердження.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Із розписки ОСОБА_2 убачається, що він підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: вул. Миру, 107, с. Завидово, Мукачівського району (а. с. 3).
Відповідно до рапорту працівника поліції Бойко М. Р., транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , був зупинений за порушення водієм ПДР, а саме водій проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору (а. с. 4).
Згідно з рапортом старшого лейтенанта поліції Кукли В. В. у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). На пропозицію поліцейських пройти освідування водій відмовився, за що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 6).
Крім того, на відеозаписі, що міститься на DVD-диску, зафіксовано, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у поліцейських виникли сумніви щодо його тверезості. На запитання працівників поліції чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, останній відповів, що: «Ні». Пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» безпосередньо на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 відмовився, пропозицію поліцейських проїхати до закладу охорони здоров`я і там пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він також відхилив, за що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 5).
Оцінюючи кожен вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Кукла В. В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Апеляційний суд, враховуючи наявність належних та достатніх доказів, сукупність яких слугує підставою для висновку, що водій ОСОБА_1 , на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, водій був готовий пройти огляд у медичному закладі у присутності свідків, однак, працівники поліції ОСОБА_1 на огляд не направляли, чим порушили вимоги Інструкції є такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються доказами, які наявні у матеріалах справи. Так, на відеозаписі, який досліджений судом першої інстанції, та апеляційним судом, у хронологічній послідовності відображена подія, яка мала місце 21.10.2021 за участі ОСОБА_1 . Так, з відеоматеріалу убачається, що працівники поліції декілька разів пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, однак, ОСОБА_1 категорично відмовився.
Наявний у матеріалах справи відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Апеляційним судом визнаються необґрунтованими твердження апелянта про те, що відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння свідчить про те, що поліцейський не направляв водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Відхиляючи твердження в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду у медичному закладі, у зв`язку з чим вважає, що відсутність вказаного направлення не є доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Отже, у контексті цього, апеляційний суд враховує той факт, що направлення для проходження відповідного огляду надається у разі згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого освідування.
Інші доводи, на які посилається апелянт, зводяться до його незгоди з оскаржуваною постановою, не спростовують висновків місцевого суду та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке могло призвести до ухвалення незаконного судового рішення.
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Апеляційний суд бере до увагу те, що право органів Національної поліції вимагати у водіїв пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд констатує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Переконливих доводів, які безумовно спростовували викладені у постанові висновки суду, при розгляді апеляційної скарги не наведено, а обставини, на які посилається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були повністю взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному правопорушенні; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст. 33- 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Логай І. І., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Логай І. І. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН