Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1848/22 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ст.173-2 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року. Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Чайковської Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого директором ПП «Євроград-Житомир», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 коп.

В постанові суду зазначено, що 15 липня 2022 року, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насилля психологічного характеру, а саме ображав свою дружину ОСОБА_2 словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати психологічну шкоду здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що він зі своєю дружиною перебуває у процесі розірвання шлюбу, а тому їхні відносини погіршилися. Вказує, що 15 липня 2022 року жодних дій по відношенню до своєї дружини він не вчиняв, а лише емоційно висловився словами брутальної лайки, оскільки його дружина нищила майно на подвір`ї його батька та ображала його на очах у дітей, батька та його сестри (що підтверджується відеозаписом подій). Зауважив, що відносно неї також був складений адміністративний протокол за домашнє насильство. Вважає, що суд першої інстанції не навів у оскаржуваній постанові жодних доказів підтверджуючих неправомірність його поведінки.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд у її відсутності у зв`язку із доглядом за дітьми та воєнним станом в країні.

Враховуючи, що участь потерпілої не є обов`язковою, на підставі ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний розгляд відбувається без участі сторін.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його адвоката в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно вимог ст.252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Водночас, з оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався, належним чином наявні в матеріалах справи докази не дослідив та прийшов до передчасних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, положеннями ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено, що відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Крім цього, відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В свою чергу, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у тому, що останній вчинив домашнє насилля психологічного характеру, а саме, ображав свою дружину гр. ОСОБА_2 словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати психологічну шкоду здоров`ю.

Доказами вини ОСОБА_1 суд визнав:

- дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 361053 від 15.07.2022;

- письмові пояснення ОСОБА_2 ; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- долучений до матеріалів справи відеозапис з камер спостереження.

Оцінивши зазначені докази відповідно до вимог ст.252 КУпАП, апеляційний суд вважає, що ці докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення, оскільки не підтверджують, що потерпілій ОСОБА_2 внаслідок погроз ОСОБА_1 була спричинена, або могла бути спричинена шкода її психічному здоров`ю.

З урахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції, про те, що ОСОБА_1 міг завдати психічну шкоду здоров`ю потерпілій є припущеннями, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях.

Крім того, судом першої інстанції не встановлено час адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 10 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова