Провадження №33/824/3741/2022 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Харченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка С. В. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.07.2022 о 05:45 год. в м. Києві по вул. Стеценка, 1 керував автомобілем «Scoda», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Харченком С.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судове рішення винесене з грубим порушення норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив всі належні в матеріалах справи докази, що потягло за собою прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції саме за порушення ПДР.

Відеозапис долучений працівниками поліції є неповним та не розкриває суті правопорушення.

Захисник вказує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, а обвинувачення зазначене в протоколі є нечітким та незрозумілим. В протоколі не сформульовано, який огляд та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 має пройти огляд на вимогу поліцейського, правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист.

Крім того апелянт вказує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, адже ОСОБА_1 не роз`яснили його права та обов`язки, а також правові наслідки складання даного протоколу, суть обвинувачення. Також працівниками поліції не було залучено свідків правопорушення, а протокол складено нерозбірливо.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд у лікаря нарколога, з яким не ознайомлений ОСОБА_1 , що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Працівник поліції на камеру запропонував ОСОБА_1 добровільно пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога, при цьому не роз`яснивши останньому, що проведення огляду у лікаря-нарколога не є вимога працівника поліції за невиконання якої настає відповідальність.

Таким чином, на думку захисника, поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Харченка С.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 147049 від 08.07.2022 року, ОСОБА_1 08.07.2022 о 05:45 год. в м. Києві по вул. Стеценка, 1 керував автомобілем «Scoda», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився.

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказав, що з відстороненням від права керування на 24 години ознайомлений.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПКННКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, відмова ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського № 470207, який міститься в матеріалах справи.

Також, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак він відмовився. Будь-яких обставин, що свідчили б про вчинення неправомірних дій працівниками поліції на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Крім того, зважаючи на те, що здійснювалась відеофіксація процесуальних дій поліції щодо фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, присутність свідків у даному випадку, відповідно до вимог ст.266 КУпАП, не є обов`язковою.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Також не заслуговують на увагу, адже з відеозапису вбачається, що його було зупинено в м. Києві по вул. Стеценка, 1 для перевірки документів, а отже він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Із огляду на вищезазначене, постанова Шевченківського районного суду міста Києва відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Харченка Сергія Вікторовича, залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києві від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль