Справа № 694/690/22
Провадження № 3/694/390/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.06.2022 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського РВПГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №333261 ОСОБА_1 02.05.2022 року близько 18.00 год. за адресою АДРЕСА_1 в магазині «Продукти» здійснював господарську діяльність, а саме продавав пиво ємкістю 0.5л. марки «Оболонь» без відповідних документів, а саме закінчився термін дії ліцензії на продаж алкоголю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлялася належним чином за адресою реєстрації та проживання, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі правопорушника враховуючи, що ст.268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушником заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 02.05.2022 року близько 18.00 год. за адресою АДРЕСА_1 в магазині «Продукти» ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме продавав пиво ємкістю 0.5л. марки «Оболонь» без відповідних документів, а саме закінчився термін дії ліцензії на продаж алкоголю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В силу Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авщар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд Вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.78 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series A заява N 25).

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частино 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення провадження господарської діяльності, а саме:

- за її здійснення без державної реєстрації як суб`єкта господарювання;

- за її здійснення без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом;

- за її здійснення без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії;

- за її здійснення без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Проте протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить конкретного, чіткого та зрозумілого формулювання вчиненого правопорушення, а саме не вказується коли та кому, алкогольний напій був проданий. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено норму Закону про ліцензування, яка була порушена, як того вимагає стаття 61Конституції України, так як у ньому відсутня суть адміністративного правопорушення та інші фактичні дані які б свідчили про факт правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несутьвідповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства; які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи, є громадянином України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець. Крім того, як вбачається з письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, господарську діяльність веде син ОСОБА_1 , а останній лише перебував в приміщенні магазину поки син відлучався по справах. Так само як і наявна в матеріалах справи ліцензія видана на ОСОБА_2 і саме згідно пояснень останнього він здійснює господарську діяльність у магазині, що підтверджується відповідною копією виписки про реєстрацію ФОП.

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а тому, в розумінні ст. 164 КУпАП, не є суб`єктом вказаного правопорушення.

В основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення, як в цілому, так і в конкретнихйого елементах, дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підстави вище викладеного Суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, та вважає недоведеним належними та допустимими доказами вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 164, ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун