П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЄУН № 337/3863/22
Провадження № 3/337/1667/2022
28.12.2022 м. Запоріжжя
Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 15.11.1982 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
В С Т А Н О В И В:
25.10.2022 о 23:45 ОСОБА_1 (далі правопорушник, ОСОБА_1 , водій) в м. Запоріжжя, Хортицький район, по вул. Василя Сергієнка 25Б, водій керував транспортним засобам марки «Volkswagen passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, велась відеофіксація на відеореєстратор (персональний) з мобільного пристрою Motorola Solutions НОМЕР_3 ; 471869. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Від керування водій відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.
Правопорушник, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.
Захисник правопорушника, адвокат надав в судове засідання 28.12.2022 заперечення щодо вказаного вище правопорушення, акцентуючи увагу суду на наступне.
Вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначив, що факт керування правопорушником транспортним засобом належним чином не зафіксовано, в порушення норм діючого законодавства України. Дослідженням змісту запису відеореєстратора встановлено, що відеофіксацію розпочато о 25.10.2022 о 23.44 в цей час на відеозаписі не зафіксовано рух транспортного засобу, як і в інших частинах відеозапису транспортний засіб перебуває на узбіччі невідомої дороги, інших доказів безпосередньо руху транспортного засобу та факту керуванням ним в тому числі і 25.10.2022 о 23 год. 43 хв. Безпосередньо ОСОБА_1 до матеріалів адміністративного провадження уповноваженою особою не надано.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності містить запис починаючи з - 25.10.2022 о 23.44, в той же час відеозапис безпосередньо події адміністративного правопорушення - 25.10.2022 о 23.43 відсутній, що не відповідає вказаним приписам законодавства.
Окрім цього відеозапис не надає змоги встановити, який саме транспортний засіб ( марка, модель, реєстраційний номер) знято на відеореєстратор, вказані дані на відеозаписі незафіксовані. Протокол не містить відомостей стосовно того, на якій частині автомобільної дороги та з якою орієнтовною швидкістю здійснював рух транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_2 .
Відтак, склад та подія адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами адміністративного провадження та наданими уповноваженою особою доказами, а Протокол не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, відтак, є неналежним доказом існування події та складу відповідного правопорушення.
Матеріали адміністративного провадження не містять ні сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку, ні інструкції з експлуатації спеціального засобу Alcotest Drager 6820, на вимогу ОСОБА_1 , вказані документи так само надані не були, що підтверджується матеріалами відеозапису, більш того в графі «результати огляду на стан сп`яніння» акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного в матеріалах справи, не зазначено безпосередньо результати відповідного огляду, всупереч вимогам пункту 2 розділу 2 Інструкції 1452/735 матеріали адміністративного провадження не містять жодних доказів наявності уповноваженої особи спеціального звання, що надає їй право на складення відповідного акту, відтак, огляд проведено з порушенням встановленого порядку, а зміст відповідного акту огляду не відповідає вимогам Інструкції 1452/735, отже, вказаний документ не є належним доказом наявності обставин, які є підставою для складення Протоколу.
Матеріали адміністративного провадження не містять жодних доказів, що уповноваженою особою виконано вимоги пункту 9 розділу 2 Інструкції 1452/735 в частині доставлення ОСОБА_1 , до медичного закладу, не містить акту медичного огляду, так само на відеозапис не зафіксовано відмову ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду, а навпаки на численні пропозиції уповноваженої особи ОСОБА_1 , багаторазово погоджується пройти медичний огляд, однак такий огляд не було забезпечено у встановленому порядку.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оформленого 26.10.2022 о 00:43 матеріали відеозапису не містять доказів його вручення безпосередньо ОСОБА_1 , та відмову вказаної особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не підтверджуються жодними належними доказами по справі.
Враховуючи усі обставини справи в їх сукупності та наявні з справі докази, захисник вважає , що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в Протоколі висновки не відповідають дійсним обставинам справи, тому прохав закрити провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність правопорушника за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду з нижченаведених підстав. Вина правопорушника в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії ААД № 389763 від 26.10.2022, даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, зокрема в ньому зазначене місце складання та місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Факт вчинення адміністративного правопорушення, крім того підтверджується дослідженим відеозаписом правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.10.2022, актом огляду від 26.10.2022 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора поліції від 26.10.2022, довідкою відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області про відсутність повторності, а також іншими матеріалами справи.
Так, судом досліджувались диски з відеозаписами правопорушення, які зафіксовані на відео файлах та містяться на дисках .
При цьому, вказаними двома відео файлами підтверджено факт керування правопорушником транспортним засобом, а саме зафіксовано , що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля , передає для перевірки документи , поводиться і спілкується з працівниками поліції , як водій, будь яких заперечень проти того , що він є водієм не виказував, інших осіб пасажирів в автомобілі не зафіксовано. Також не заперечував факт керування даним автомобілем під час зупинки працівниками поліції , а тому факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Volkswagen passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 26.10.2022 року приблизно о 23 годині 45 хв суд вважає доведеним.
Крім того вказаними раніше відео файлами, зафіксовано, як правопорушник на неодноразові пропозиції співробітників поліції відмовився пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд зазначає , що підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, були повідомлені поліцейськими водію та викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції. Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак, як запах алкоголю з порожнини рота , поведінка , що не відповідає обстановці , порушення координації рухів. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 ПДР України проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського. На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 під різними приводами ухилявся виконати законну вимогу поліцейського про проходження медичного огляду на місці шляхом продуття алкотестеру , або проведення огляду у медичному закладі , тобто фактично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Доводи захисту викладені в запереченні суд вважає формальними та необґрунтованими, які не спростовують висновків суду , оскільки наявні відеоматеріали достовірно підтверджують факт вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, судом встановлено, що в діях правопорушника вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах , установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , суд враховує характер вчиненого правопорушення , яке посягає на безпеку дорожнього руху , особу правопорушника, те що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення адміністративного правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 496, 20 грн., підлягає стягненню з правопорушника.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 283-285 КУпАП - суд,
П О С Т А Н О В И В:
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя В.О. Мальований