Справа № 359/7278/22
Провадження № 3/359/3779/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу від 22.09.2022 року, ОСОБА_1 о 11 годині 18 хвилин керував автомобілем марки «DAEWOO NEXIA» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Чубинського, у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку, результат огляду 0,34 проміле, чим останній порушив п. 2,9 (а) ПДР України, у зв`язку з чим його дії були кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що огляд на стан спяніння проводився з порушенням вимог чинного законодавства тому, що співробітниками поліції йому не було запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду на стан сп`яніння, після того, як він зазначив поліцейським, що не згоден з результатами "Драгер", та був здивований цим результатом так як достовірно знав, що ніякого спиртного не вживав, тому у нього виникли сумніви щодо технічного стану газоаналізатора " Драгер" на якому було виявлено 0,32 проміле.

Вказані поліцейським відомості щодо вмісту алкоголю в крові не відповідають дійсності, оскільки аналіз крові не відбирали, а за допомогою приладу " Драгер" можливо лише визначити концентрацію алкоголю у видихаємому повітрі, за умови справності цього приладу, відповідно до інструкції з експлуатації вищевказаного приладу передбачено інтервали технічного обслуговування приладу калібрування, яка має проводитися з певною періодичністю. Крім того, з 18 години до 21 години 22.09.2022 року вбачається, що температура повітря була + 8-9 С., а відповідно до роздруківки «Драгер» температура повітря була + 15 С, що значно відрізняється. Це вказує на те, що прилад «Драгер" робить хибні вимірювання, оскільки він вказав невірну температуру повітря, а саме з похибкою на 7 градусів, та не вірно вказав вміст алкоголю, хоча він взагалі не визначає цю величину. У зв`язку з чим він також просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Роздруківку з зазначенням показників погоди було долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує із наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , він під час проведення такого огляду заперечував те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Дані пояснення також узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, у якому в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив «не згоден». Однак, працівники поліції не вжили заходів щодо доставки його до медичного закладу з метою належного освідування на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, матеріали справи містять письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу. Також в матеріалах справи відсутня відмова його від проходження огляду в медичному закладі. Матеріали справи не містять інших доказів, зокрема, письмових пояснень свідків а.с. (6,7), які б підтвердили добровільну згоду водія ОСОБА_1 з результатами тесту на місці зупинки та його відмову від пропозиції працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі чи роз`яснення йому зазначених прав. На оглянутому в судовому засіданні відеозаписі з місця події відображено як працівники поліції проводять тест на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 0,34 проміле. В той же час, на даному відеозаписі не зафіксовано згоди водія з даними результатами чи пропозиції працівників поліції пройти водієві тест на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Не зафіксовано на відеозаписі і роз`яснень працівників поліції, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Крім того, з відеозапису не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , поведінка водія спокійна і адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень. Також в протоколі не вказано жодної ознаки такого сп`яніння. У рапорті поліцейського зазначено, що водієві було запропоновано пройти обстеження на алкотестер «Драгер», на що останній погодився. Однак, про згоду водія з результатами тесту на місці зупинки, пропозиції працівників поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі чи роз`яснення йому зазначених прав у рапорті не зазначено.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Отже, частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Крім того, аналіз положення частини 3 статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходитьдо висновку про відсутність підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки покази приладу «Драгер» відносно температури повітря, є суттєво різними з температурою повітря, яка була надворі у день складення протоколу, про що свідчить роздруківка погоди з офіційного сайту гідроміцентра, а відтак суд і не може вважати, що показники приладу є точними у відношенні видихуваного водієм повітря.

Враховуючи те, що всі сумніви у доведеності винуватості правопорушника тлумачаться на його користь, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, визначеного саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно дост. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 36, 124, 122-4, 130, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________