Справа № 199/6955/22
ПОСТАНОВА

іменем України

28.11.2022 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2022 о 09:20 годині у місті Дніпрі по вул. Малиновського, 48 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; почервоніння очей; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні по справі, яке відбулося 28.09.2022, ОСОБА_1 пояснив, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через те, що не довіряє співробітникам поліції, які систематично зупиняють автомобіль під його керуванням та пропонують кожен раз пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, внаслідок чого у відношенні нього тричі складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, які, крім даного суду, також розглядаються Ленінськім та Самарським районними судами міста Дніпропетровська. ОСОБА_1 також зазначив про те, що у відношенні нього не було складено письмове Направлення для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також не було залучено двох свідків його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання, яке було призначене на 09:00 годину 28.11.2022, ОСОБА_1 не з`явився, будучи сповіщеним належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в судовій розписці.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в дане судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 139756 від 01.09.2022, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений без зауважень, про що свідчить його підпис у протоколі. З протоколу слідує, що 01.09.2022 о 09:20 годині у місті Дніпрі по вул. Малиновського, 48 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло; почервоніння очей; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 виклав у протоколі свої письмові пояснення, згідно яких він звернеться до мед. закладу самостійно;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на питання співробітника поліції повідомив, що він відмовляється від огляду на стан сп`яніння, водію було роз`яснено наслідки такої відмови. ОСОБА_1 повідомив, що він має юридичну освіту, розуміє свій обов`язок пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але вважав, що працівники поліції до нього ставляться упереджено, тому, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності, буде відстоювати свою позицію у суді.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Слід критично оцінювати пояснення водія ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, спираючись на свою недовіру до співробітників поліції, оскільки такі пояснення не узгоджуються з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 звернув увагу на те, що поліцейський не склав та до справи не долучив письмове Направлення для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, через що він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 та тому факту, що в матеріалах справи відсутнє письмове Направлення водія ОСОБА_1 для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, вважаю, що відсутність такого Направлення в справі не потягло за собою істотних порушень прав водія у відповідності до ст.ст. 266, 268 КУпАП та не може бути підставою для закриття провадження по справі, оскільки відеозаписом з бодікамери поліцейського зафіксовано категоричну відмову водія ОСОБА_1 їхати із поліцейськими до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; зафіксовано розуміння ОСОБА_1 , як юриста та водія, наслідків такої відмови; зафіксовано пояснення водія, які підтверджені інформацією з офіційного сайту «Судова влада України», що у відношенні ОСОБА_1 тричі складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що вказує як на його освіченість щодо вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, так і щодо самої процедури огляду водія на стан сп`яніння, а сам факт не складення такого Направлення не вплинуло на позицію ОСОБА_1 , щодо виконання обов`язку, визначеного п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Слід також критично віднестися до пояснень ОСОБА_1 про те, що поліцейські не залучили двох свідків його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки процедура відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я зафіксована технічними засобами відеозаписом з бодікамери поліцейського, що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який працевлаштований, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко