ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/490/22 Справа № 695/721/22 Категорія: ст.124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ушакова К. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_1 Пилипенка Р.Б. та Добриня Ю.М. на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 08.03.2022 о 19.00 год. на 0 км + 800 м автодороги Н-16 керував автомобілем Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку (йшов сніг), в результаті чого здійснив наїзд на бетонний блок, який лежав на його смузі руху. Після зіткнення транспортний засіб викинуло на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з автомобілем марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Пилипенко Р.Б. та Добриня Ю.М. подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник Пилипенко Р.Б. просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року в частині визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у даній справі за відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявність вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі у зв`язку із закінченням процесуального строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними судовими рішеннями. Тоді як під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Вважає, в матеріалах справи немає жодного належного й допустимого доказу, яким би обґрунтовувалася вина водія ОСОБА_1 , тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції з порушенням КУпАП, в якому відображені фактичні обставини, які не відповідають дійсності, оскільки в його графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституцією України, ст.268 КУпАП» відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, натомість записано лише ПІБ та те, що в графі протоколу «Потерпілі», немає жодних відомостей про потерпілих. Крім того, в протоколі не відображено відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 та її статус.

Зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи безпідставно застосував у оскаржуваній постанові положення п.п.2.3.б), 8.1. ПДР України. При цьому, судом проігноровано п.п.15.15., 1.5., 8.4. ПДР України, тоді як на блок-посту на а/д Н-16 0 км + 800 м невідомі особи розмістили бетонні блоки, попередньо не розмістивши там попереджувального дорожнього знаку.

Вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_1 не був допитаний в судовому засіданні 19.10.2022, відтак у нього не було можливості надати свої пояснення по суті викладеного у протоколі порушення, а також заявити клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що її зміст є аналогічним змісту апеляційної скарги його захисника Пилипенка Р.Б.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 18.11.2022 на 10:30 год., захисник Пилипенко Р.Б. не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, при цьому, 18.11.2022 ОСОБА_1 подано до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційних скарг без участі захисника.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності захисника Пилипенка Р.Б.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в них підстав, вважаю, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 185838 від 08.03.2022, згідно якого, ОСОБА_1 08.03.2022 о 19.00 год. на 0 км + 800 м автодороги Н-16 керував транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку (йшов сніг), в результаті чого здійснив наїзд на бетонний блок, який лежав на його смузі руху. Після зіткнення транспортний засіб викинуло на зустрічну смугу, де відбулося зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п.12.1., 12.2. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження;

- схеми місця ДТП від 08.03.2022, складеної за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , якою зафіксовано, зокрема, місце ДТП, розташування транспортних засобів «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 і «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , і їх локалізацію пошкоджень, місцерозташування бетонного блоку;

- пояснень ОСОБА_1 від 08.03.2022, відповідно яких, 08.03.2022 близько 19:00 год. він керував автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 з м.Черкаси в с.Гельмязів. На вулиці йшов сніг. Під`їжджаючи до блокпосту зі швидкістю близько 60 км/год, він побачив блок на дорозі в напрямку м.Золотоноша, який він об`їхав. Об`їжджаючи блок він помітив на асфальті стрілку «напрямок руху праворуч», яка вказувала на заїзд до АЗС. Потім різко він побачив бетонний блок, який лежав на дорозі із яким відбулося зіткнення. Після удару в блок його транспортний засіб відкинуло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 . Даний бетонний блок лежав на його смузі руху. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

- пояснень ОСОБА_2 від 08.03.2022, з яких вбачається, що 08.03.2022 близько 19:00 год. він керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 у м.Черкаси. Проїхавши блокпост КПП в напрямку м.Черкаси в правій крайній смузі руху, побачив, що автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 рухався на великій швидкості та в`їхав в бетонний блок, після чого даний автомобіль відкинуло в його автомобіль, зробивши зіткнення та пошкодив транспортний засіб.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п.12.1. Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.12.2. зазначених Правил, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останнім порушено п.п.12.1., 12.2. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок судді першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким місцевий суд дав належну оцінку.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим, як наслідок, і факт дорожньо-транспортної пригоди за участю даного водія та наявність механічних пошкоджень транспортних засобів.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисник Пилипенко Р.Б. посилаються на те, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявність вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі у зв`язку із закінченням процесуального строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таким чином, закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними судовими рішеннями. Тоді як під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Вважаю зазначені доводи апеляційних скарг неприйнятними, так як пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» роз`яснено, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

В свою чергу, зі ст.ст.252, 280 КУпАП вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після виконання вказаних вимог у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП, закривати провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Тим більше, за своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, є повністю доведеною.

Неспроможними на думку апеляційного суду є доводи апеляційних скарг про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції з порушенням КУпАП, в якому відображені фактичні обставини, які не відповідають дійсності, оскільки в його графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституцією України, ст.268 КУпАП» відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, натомість записано лише ПІБ та те, що в графі протоколу «Потерпілі», немає жодних відомостей про потерпілих. Крім того, в протоколі не відображено відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 та її статус.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія № 185838 від 08.03.2022, його складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП. При цьому, в бланку протоколу в графі «роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституцією України, ст.268 КУпАП» не передбачено підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Тоді як в його графі «До протоколу додаються» зазначено - матеріали ДТП, при цьому до протоколу додано матеріали, зокрема, пояснення ОСОБА_2 .

Безпідставними є доводи апеляційних скарг про те, що судом не враховано, що ОСОБА_1 не був допитаний в судовому засіданні 19.10.2022, відтак у нього не було можливості надати свої пояснення по суті викладеного у протоколі порушення, а також заявити клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, в місцевому суді під час її розгляду був присутній захисник Пилипенко Р.Б., який наділений тими ж самими правами як і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому із матеріалів справи вбачається, що 19.10.2022 від ОСОБА_1 надійшли пояснення в яких він просив розглядати справу без його участі.

Що ж стосується клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, апеляційний суд констатує, що зазначене клопотання не заявлялося а ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, а ні під час її розгляду в апеляційній інстанції.

Не підлягають до задоволення доводи, викладені в апеляційних скаргах про те, що судом проігноровано п.п.15.15., 1.5., 8.4. ПДР України, тоді як на блок-посту на а/д Н-16 0 км + 800 м невідомі особи розмістили бетонні блоки, попередньо не розмістивши там попереджувального дорожнього знаку, оскільки суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення діє лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції визнає слушними доводи апеляційних скарг про те, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи безпідставно застосував у оскаржуваній постанові положення п.п.2.3.б), 8.1. ПДР України, однак вони не підлягають до задоволення, так як матеріалами справи підтверджено факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, що також встановлено місцевим судом, при цьому, порушення останнім ПДР України призвело до дорожньо-транспортної пригоди за його участю, що відображено, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, є повністю доведеною.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.245, 251 КУпАП об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просять ОСОБА_1 та його захисник Пилипенко Р.Б., - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Пилипенка Р.Б., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба