Справа № 638/5868/22
Провадження № 3/638/2484/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

26.09.2022 року близько 08:05 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дерев`янка, 26А, міста Харкова, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, тремтіння рук, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказавши, що поспішав отримати виготовлений паспорт на своє імя тому не мав часу на проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому зазначив, що не вживав наркотичні засоби.

Захисник правопорушника адвокат Лісін В.М. надав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на те, що останній не вживав та не вживає наркотичні засоби, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі, а саме відсутність підстав для зупинення авто, відсутність на відеозапису моменту зупинки транспортного засобу, відеозапис виготовлений з порушенням законодавства через відсутність його безперервності ведення.

Вислухавши правопорушника та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме письмовими поясненнями свідків, рапортом працівників поліції та оглянутим відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який підтвердив факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, зібрані у справі докази та оглянутий відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність діючим КУпАП, зокрема ч.1 ст.130 КупАП.

Доводи захисника про відсутність доказів, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 автомобілем за вищевказаних обставин суд відхиляє, оскільки сам правопорушник не спростовував факту управління автомобілем оскільки їхав у справах за отриманням паспорта та підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через брак часу на це.

Надану захисником виписку з КНП ХОР Обласний наркологічний диспансер № 239 від 26.09.2022 року про відсутність у ОСОБА_1 алкогольного та наркотичного сп`яніння суд не приймає як доказ, на який посилається адвокат, оскільки останній суперечить вимогам ст.266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Надана захисником виписка № 239 свідчить про проходження огляду ОСОБА_1 після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для проходження такого огляду.

Доводи захисника не спростовують зібраних у справі доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а таку позицію суд розцінює як намагання останнього уникнути відповідальності.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя