Провадження № 3/761/2084/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Голуб Оксана Анатоліївна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного бухгалтера ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (42068925), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннявід 24.11.2021 № 35855, складеного головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у м. Києві Мельниченко Тетяною, при проведенні документальної планової виїзної перевірки встановлено, що головний бухгалтер ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (42068925) вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушеннями, а саме, несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) до бюджету єдиного внеску на підставі акта перевірки від 24.11.2021 № 86914/26-15-07-02-06-17/42068925, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за її відсутності.

Суд, дослідивши протокол № 35855 від 24.11.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, акт 24.11.2021 № 86914/26-15-07-02-06-17/42068925 про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251 та 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозицією ч.1 ст.163-1 КУпАП встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, відповідно до матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що на підставі акту перевірки ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» від 24.11.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно головного бухгалтера вказаного підприємства ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Разом з тим, при викладі у протоколі суті вчиненого адміністративного правопорушення, у ньому зазначено лише перелік норм податкового законодавства та не вказано, які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені ОСОБА_1 особисто, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Таке обвинувачення в даному випадку є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього, а сам протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення здійснено посилання на акт податкової перевірки, в якому, нібито, зазначено всі допущені порушення податкового законодавства. Проте норми КУпАП такого способу складання протоколу про адміністративне правопорушення не передбачають. Тобто, протокол № 35855 від 24.11.2021 року фактично не містить суті вчиненого адміністративного правопорушення виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, у протоколі не встановлено та не зазначено посадові обов`язки ОСОБА_1 як головного бухгалтера ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», невиконання яких тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Закон передбачає, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин і не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, з урахуванням численних недоліків які містить протокол, а також те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які свідчили про порушення саме ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а її вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 163-1, 245, 247, 251, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя О.А. Голуб