Номер провадження: 33/813/1478/22
Головуючий у першій інстанції Лічман Л. Г.
Доповідач Литвиненко І. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Литвиненко І.І., при секретарі Подуст Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Семенової Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 14 серпня 2022 року о 12:05 год. в м.Одесі по вул.М`ясоїдівська, 12, керував транспортним засобом мопедом SUZUKI-ADRV, vin НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на портативні відеореєстратори №473733, 470877.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Семенова Н.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначила, що суд першої інстанції не надав належної оцінки неправомірності зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 . Натомість працівники поліції в порушення вимог ЗУ «Про поліцію» не повідомили ОСОБА_1 про причину зупинки. На думку сторони захисту неправомірність та безпідставність зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 є підставою вважати всі наступні дії поліцейських, в тому числі процедуру огляду водія, та здобуті у справі дані, неправомірними за правовим приципом «плодів отруйного дерева»

Крім того, матеріалами провадження не підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Натомість згідно відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції ОСОБА_1 виконує усі тести на реакцію, запропоновані працівником поліції.

Також, вказує, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу, який не показав результатів, а тому пропозиція працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння також в медичному закладі є незаконною. Крім того направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14 серпня 2022 року є недопустимим доказом оскільки містить суперечності. Зокрема у вказаному направленні міститься інформація, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлені під час огляду. Разом із цим, ОСОБА_1 не оглядався на стан наркотичного сп`яніння, а тому такі посилання не відповідають дійсності.

Вказує, що згідно відеозаписів ОСОБА_1 неодноразово погоджувався на проходження огляду в медичному закладі. Натомість працівники поліції ввели його в оману, вказали, що якщо він приймав протягом місяця рослинні препарати, експертиза все покаже, запропонували відмовитися від огляду та повідомили, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього буде складено в будь-якому випадку

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що 26 вересня 2022 року суд не проголошував оскаржувану постанову. Натомість суддя в судовому засіданні зазначив, що суд має три дні на виготовлення тексту постанови та її копію можна отримати 29 вересня 2022 року.

Копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 отримано 29 вересня 2022 року та 07 жовтня 2022 року адвокат Семенова Н.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою. Однак постановою Одеського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Усунувши недоліки, які стали підставою для повернення апеляційної скарги, адвокат 01 листопада 2022 року повторно звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Вказує, що оскільки на даний час перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги та первинна апеляційна скарга була подана в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, вищенаведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку із чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Адвокат Семенова Н.С. та Сулима Д.В. просили розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вимоги та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Хоча ст. 294 КУпАП і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції адвокат Семенова Н.С. в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтувала існування обставин, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 та перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою.

Так, Малиновським районним судом м.Одеси оскаржувану постанову винесено 26 вересня 2022 року. Разом із цим, згідно протоколу судового засідання від 26 вересня 2022 року у вказаному судовому засіданні суддя не проголошував текст постанови, натомість зазначив, що суду надається три дні для виготовлення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.п.37).

Згідно наявної в матеріалах провадження розписки ОСОБА_1 , копію постанови від 26 вересня 2022 року ним отримано 29 вересня 2022 року (а.п.43).

Як вбачається із матеріалів справи, вперше з апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року адвокат Семенова Н.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася 07 жовтня 2022 року (а.п.44). Поруч із цим, 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу адвоката повернуто у зв`язку із тим, що до неї не долучені документи, які підтверджують повноваження захисника (а.п.56).

В подальшому, адвокат Семенова Н.С. звернулася до суду з апеляційною скаргою 01 листопада 2022 року.

Враховуючи вказані фактичні обставини провадження, з огляду на процесуальні порушення, що були допущені судом першої інстанції під час проголошення оскаржуваної постанови, враховуючи, що адвокатом дотримано десятиденний строк подачі апеляційної скарги з моменту отримання копії постанови, а також факт повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає зазначені обставин поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із чим клопотання адвоката Семенової Н.С. підлягає задоволенню, а відповідний строк - поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши зміст оскарженої постанови, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на доказах, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким суд дав належну оцінку.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359981 від 14 серпня 2022 року ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 14 серпня 2022 року о 12:05 год. в м.Одеса по вул.М`ясоїдівській,12, керував транспортним засобом SUZUKI з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, очі не реагують на світло, виразне тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.п.1).

Суд першої інстанції, притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП прийшов до висновку, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком місцевого суду.

Так, положення ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, передбачають адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення необхідно довести факт керування особою транспортним засобом, а також факт відмови від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Як вже зазначалося, вирішення питань передбачених ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, здійснюється судом на підставі оцінки судом доказів, що за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №359981 від 14 серпня 2022 року ОСОБА_1 інкриміновано те, що він 14 серпня 2022 року о 12:05 год. в м.Одеса по вул.М`ясоїдівській ,12, керував транспортним засобом SUZUKI з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, очі не реагують на світло, виразне тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.п.1).

-Роздруківку результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на місця зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 0.0% (а.п.2).

-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу згідно якого результат огляду ОСОБА_1 0.0 %(а.п.3).

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 серпня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 направлено на огляд до КНП «ООМУПЗ» ООР, оскільки виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, зіниці очей звужені, не реагують на світло (а.п.4).

-Довідку від 18 серпня 2022 року, згідно якою ОСОБА_1 протягом року за ч.1 ст.130 КУпАП не притягався (а.п.5)

Крім того, в ході судового розгляду на запит суду управлінням патрульної поліції надано відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції (№473733, 470871) на яких зафіксоване керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його спілкування з працівниками поліції на місці зупинки, огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.п.21-22).

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність скоєння 14 серпня 2022 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується змістом відеозапису з відеореєстратора працівників поліції (а.п.22). Зазначена обставина стороною захисту не оспорюється.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №359981 від 14 серпня 2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння від 14 серпня 2022 року, відеозаписом.

Так, згідно змісту відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції в ході спілкування із ОСОБА_1 працівник поліції роз`яснив йому права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та повідомив, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Після цього працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. На вказану пропозицію ОСОБА_1 відмовився, після чого поліцейський повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини в повній мірі кореспондуються із письмовими доказами, що містяться в матеріалах провадження, а саме зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 серпня 2022 року.

Таким чином, матеріалами провадження в повній мірі підтверджується наявність вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причину зупинку його транспортного засобу, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такі дії працівників поліції не знаходяться у причинному зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, як свідчить зміст відеозапису, ОСОБА_1 не мав зауважень щодо працівників поліції з приводу зупинки його транспортного засобу.

Твердження захисника про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14 серпня 2022 року є недопустимим доказом, оскільки у вказаному направленні міститься інформація, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлені під час огляду, який працівниками поліції не проводився, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція) не вимагає проведення працівниками поліції будь-якої спеціальної процедури огляду особи для встановлення ознак сп`яніння, такі ознаки можуть бути встановлені працівником поліції візуальним шляхом.

Посилання захисника на те, що наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не підтверджене матеріалами провадження, суд до уваги не приймає, оскільки наявність таких ознак підтверджується змістом відеозапису на якому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 вчинити ряд фізичних дій, щоб встановити стан координації рухів, проте під час виконання таких дій, було виявлено порушення координації рухів та тремтіння рук, на що ОСОБА_1 вказав, що хвилюється.

Твердження захисника про те, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу, який не показав результатів, працівники поліції не мали права пропонувати ОСОБА_1 огляд в закладі охорони здоров`я також є безпідставними.

Так, згідно змісту відеозапису вбачається, що з початку спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Згідно з положеннями п.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи зі змісту вказаної правової норми, можливість направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я у разі наявності ознак наркотичного сп`яніння не ставиться в залежність від проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його результатів.

Як вбачається зі змісту відеозаписів проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу проведено після того, як ОСОБА_1 повідомив про вживання ним алкогольних напоїв минулого вечора. Після проведення такого огляду працівники поліції продовжили стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак саме наркотичного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції обґрунтовано, відповідно до положень п.12 Розділу ІІ Інструкції вимагали від ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката про те, що працівники поліції ввели ОСОБА_1 в оману, фактично підштовхнувши до відмови від огляду, то суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими.

Так, зі змісту відеозаписів з нагрудних відео реєстраторів працівників поліції вбачається, що спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 тривало близько двох годин. В ході цього спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі. Спочатку ОСОБА_1 на вказану пропозицію погодився, однак пізніше почав казати, що не хоче їхати до лікарні. В ході спілкування ОСОБА_1 також повідомив, що ввечері вживав алкогольні напої. Після цього працівники поліції перевірили його на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу, який показав негативний результат. Попри це, працівники поліції продовжили наполягати на тому, що в ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння та пропонували йому пройти огляд в медичному закладі. Крім того працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 можливі наслідки виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також наслідки його відмови від огляду на стан сп`яніння.

Виходячи із вказаних фактичних обставин, що зафіксовані на відеозаписах, суд апеляційної інстанції не вбачає будь-якого провокування працівниками поліції ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки в ході спілкування працівники поліції лише роз`яснили ОСОБА_1 можливі наслідки виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також наслідки його відмови від огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 сказав, що йому відомі наслідки, оскільки він вже притягався до відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного розгляду справи. Постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року, є такою, що відповідає вимогам законодавства та винесена на підставі належного дослідження матеріалів провадження.

Таким чином апеляційна скарга адвоката Семенової Н.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Клопотання адвоката Семенової Н.С. задовольнити.

Поновити адвокату Семеновій Н.С. строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Семенової Н.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду І.І.Литвиненко