Справа №587/1164/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/369/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Лопаткіна О.В. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29.07.2022 року о 23 год 05 хв. в Сумська область, Сумський район, с. Стецьківка, вул. Кооперативна ОСОБА_1 керував т/з Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки т/з проводився за допомогою спеціального механічного приладу «Драгер6810». Відповідно до тесту №1220 результат огляду 1,07% проміля (позитивний), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвокат Лопаткін О.В. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили скасувати дану постанову, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянти вказують, що постанова незаконна, оскільки, судом при розгляді даної справи не були дотримані вимоги ст.ст. 7, 245, 251, 252, 256, 266, 268, 280, 283, КУпАП, винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, в порушення принципу законності та верховенства права, зазначене в постанові не відповідає фактичним обставинам справи, суд не надав належної оцінки доказам по справі.

Зазначають, що при притягненні ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП, зокрема, копії даного протоколу ОСОБА_1 , ніхто з поліцейських так і не вручив, на місці зупинки транспортного засобу.

Сторона захисту вважає, що справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки при притягненні до відповідальності ОСОБА_1 , безпосередньо при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції були допущенні грубі порушення вимог ст.ст.251, 252, 268,130 ч.1, 266 КУпАП, а також вимоги Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції», що унеможливлює притягненню ОСОБА_1 , до відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказують, що згідно до пред`явленого звинувачення ОСОБА_1 , що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 241079 від 29.07.2022 року, то його звинувачують в тому, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою приладу газоаналізатор Драгер 6810 проба позитивна 1.07 проміле.

Однак, згідно до відеозаписів, які наявні у справі, то на них не зафіксовано щоб ОСОБА_1 , погодився з пред`явленим йому звинуваченням в керуванні транспортним засобом, а також з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 , не погодився з результатами огляду на сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на підписав Акт огляду а також роздруківку чека з приладу Драгер.

При цьому в порушення ст.266 КупАП Наказу 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції», працівники поліції не доставили ОСОБА_1 , до найближчого закладу охорони здоровя.

Зазначають, що термін дії свідоцтва про державну реєстрацію приладу алкотестер Драгер 6810 (АМ9Б 042) закінчився ще в 2015 році.

З огляду на викладене, апелянти приходять до переконання, що протокол у відношенні ОСОБА_1 складений без жотримання положень процесуального закону, що тягне за собою безумовне і беззаперечне винання цього доказу недопустмим, внаслідок чого інші докази у справі є нікчемними.

Вислухавши особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Лопаткіна О.В., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №241079 від 29.07.2022року (а.с. 1),

- чеком Алкотестер Драгер 6810 з результатом - 1,07 проміле (а.с. 3),

- диском з відеозаписом правопорушення (а.с. 4).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з порушеннями, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, то з ними суд апеляційної інстанції погодитись не може, оскільки такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються дослідженим апеляційним судом протоколом, який вимогам ст. 256 КУпАП відповідає.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення не містять інформації стосовно підтвердження вини ОСОБА_1 і не містять такої переконливої та однозначної інформації інші докази, що долучені до матеріалів справи, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки таке твердження не спростовує факту вчинення правопорушення.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 , не погодився з результатами огляду на сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а працівники поліції не доставили ОСОБА_1 , до найближчого закладу охорони здоров?я, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються наявним у справі відеозаписом.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського. При цьому необхідно зауважити, що положеннями чинного законодавства України про адміністративні правопорушення не вимагається першочергове (попереднє, первинне) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння спочатку на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, а вже потім, залежно від ситуації, проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Так, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не заперечує, що вживав алкогольні напої та сів за кермо свого автомобіля, також погодився з висновком алкотесту, результат якого склав 1.07 проміле. Крім того, погодився з складеним протоколом і повідомив, що претензій не має, в суді першої інстанції вину також визнав.

Доводи апелянта про те, що термін дії свідоцтва про державну реєстрацію приладу алкотестер Драгер 6810 (АМ9Б 042) закінчився ще в 2015 році, а тому огляд проведеного за допомогою алкотестера не є належним і допустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, як вбачається з роздруківки газоаналізатор Drager «Аісоїезі 6810», останнє калібрування було здійснено 19.10.2021 року, проте апеляційний суд зазначає, що Постановою КМ України №412 від 05.04.2022 року постановлено, що установити, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавці регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставлять питання апелянти, ними не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено? а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується та підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 рік залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Лопаткіна О.В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.