ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/503/22 Справа № 707/1722/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Баронін Д.Б. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Прядки В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Прядки В.М. на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 31.07.2022 о 09 год. 20 хв. у Черкаському району Черкаської області по а/д Р-10, 58 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2110», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Drager Alcotest». Результат тестування на алкоголь - 0,57 % проміле.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Прядка В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, а провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання водію ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Зазначає, що у ОСОБА_1 не було дійсного наміру погоджуватися з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, як і не зафіксовано визнання особою вини.

Вважає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, так як фактично не встановлено думку ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, а графу, де зазначається позиція правопорушника стосовно результатів огляду трактовано інспектором поліції не вірно, що підтверджується відеоматеріалами.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що ж стосується акту огляду, то інспектор поліції каже де ОСОБА_1 треба поставити підпис, тоді як з відеозапису не вбачається подія самої зупинки автомобіля та інформування водія про конкретну причину зупинки інспектором поліції транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, з чого слідує, що працівниками поліції порушено вимоги ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Також вважає, що результат огляду у 0,57 ‰ не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки та не тягнене за собою наслідку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 02.12.2022 о 10:00 год, 08.12.2022 о 09:30 год. ОСОБА_1 не з`являвся, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи. 08.12.2022 на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям та загостренням його хронічної хвороби, при цьому, останнім не надано будь яких доказів на підтвердження зазначеного.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника Прядки В.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника ОСОБА_1 Прядки В.М. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 276200 від 31.07.2022 про те, що 31.07.2022 о 09 год. 20 хв. у Черкаському району Черкаської області по а/д Р-10, 58 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBN 0522, результат - 0,57 ‰, чим порушив вимоги п.2.9.а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер» від 31.07.2022, згідно якої результат тесту: 0,57 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, помітне тремтіння пальців, при цьому огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBN 0522, результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна, результат 0,57 ‰;

- рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Черкаській області ДПП Гаращенко В.О. згідно якого, 31.07.2022 близько 09 год. 20 хв. за адресою: Черкаська область, Черкаський район, а/д Р-10, 58 км на блокпосту при перевірці проїжджаючих транспортних засобів було зупинено транспортний засіб ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування з водієм транспортного засобу гр. ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 ARBN 0522, результат огляду - 0,57 ‰;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Прядка В.М. посилається на те, що інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання водію ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , зокрема, право користуватися юридичною допомогою.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що у ОСОБА_1 не було дійсного наміру погоджуватися з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, як і не зафіксовано визнання особою вини, оскільки із дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкоголю напередодні та який після проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечував з приводу його результатів. Будь які пояснення чи зауваження ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Тоді як відсутність визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення не спростовує факту перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Прядка В.М. також посилається на те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, так як фактично не встановлено думку ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, а графу, де зазначається позиція правопорушника стосовно результатів огляду трактовано інспектором поліції не вірно, що підтверджується відеоматеріалами.

На думку апеляційного суду дані доводи є необґрунтованими, виходячи з того, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився надавати свої пояснення по суті порушення.

Неспроможними є доводи захисника, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що ж стосується акту огляду, то інспектор поліції каже де ОСОБА_1 треба поставити підпис, тоді як з відеозапису не вбачається подія самої зупинки автомобіля та інформування водія про конкретну причину зупинки інспектором поліції транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, з чого слідує, що працівниками поліції порушено вимоги ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки суд, для встановлення наявності чи відсутності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні у матеріалах справи докази оцінює в сукупності, що і було зроблено місцевим судом у даній справі. Тоді як факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом, а підстави його зупинки зазначені в рапорті працівника поліції.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що результат огляду у 0,57 ‰ не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки та не тягнене за собою наслідку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки допустима норма алкоголю в крові ОСОБА_1 перевищує майже у три рази, а захисником на підтвердження зазначених доводів не надано технічної характеристики на газоаналізатор Drager Alcotest 6810, з якої можливо було б встановити границю допустимої похибки результату вимірювання, тоді як суд не має права самостійно відшукувати докази.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Прядки В.М., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба