Номер провадження 3/754/4698/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2022 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Вінтоняк Р.Я., розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючої: АДРЕСА_1

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що 24.10.2022 року о 23.00 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно батька ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, кричала, принижувала, чим порушила п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання домашньому насильству» та скоїла правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначив, що в зазначений в протоколі час у неї з батьком ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, але психологічного насильства не застосовувала.

До суду надійшла заява ОСОБА_2 , згідно якої з ОСОБА_1 примирився та претензій до неї не має.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж реальна можливість завдання вказаної шкоди.

Всупереч вказаним вимогам закону в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані які б свідчили про завдання ОСОБА_1 шкоди фізичного чи психологічного характеру ОСОБА_2 під час вчинення нею можливих протиправних дій, а тому суть адміністративного правопорушення викладена не конкретизовано та не повно.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В наданих суду матеріалах справи, які надійшли до суду, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, наявні письмові пояснення ОСОБА_2 , які записані не особисто ОСОБА_2 , а дільничним офіцером поліції, а тому суд не може прийняти дані документи як належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Інші належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, зокрема пояснення ОСОБА_1 та свідків, в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості об`єктивно та всебічно перевірити викладені у протоколі обставини.

Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, даний адміністративний матеріал підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: