Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/410/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Бадердінова А. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю захисника Беспалової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Беспалової Н.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 01.06.2022 року о 17 год.00 хв., в смт Смоліне по вул. Козакова, 18, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА MAGENTIS13», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: дуже звужені зіниці, які не реагували на світло, не природна блідість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд своє рішення мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 055100 від 01.06.2022 (а.с.2), показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які допитані в судовому засіданні, та поясненнями поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення; рапортом ПОГ СП Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, розпискою ОСОБА_4 від 01.06.2022 року, який прийняв від працівників поліції транспортний засіб «КІА MAGENTS» державний номерний знак НОМЕР_2 , відеозаписами на DVD диску (а.с.7).

У поданій апеляційній скарзі захисник Беспалова Н.О. інтересах ОСОБА_1 просить скасувати її як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду прийнята за умов неповного з`ясування всіх істотних обставини справи та містить суперечливі висновки, зроблені на підставі дослідження неналежних доказів. Так, суд першої інстанції не звернув увагу, що була грубо порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки працівниками поліції не конкретизовано термін «у встановленому законом порядку», так як Закон встановлює, чотири порядки проходження або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому протокол про адміністративне правопорушення слід вважати недійсним. Крім того, в матеріалах справи відсутнє належним чином оформлене направлення водія на медичний огляд в заклад охоронного здоров`я. Також, ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що він не керував автомобіля це підтверджується відеозаписом, наданим до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Отже, наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновок захисника ОСОБА_1 адвоката Беспалової Н.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 055100 від 01.06.2022 року, ОСОБА_1 01.06.2022 року о 17 год.00 хв., в смт Смоліне по вул. Козакова, 18,. керував транспортним засобом «КІА MAGENTS13», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме дуже звужені зіниці, які не реагували на світло, не природна блідість, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у присутності двох свідків відмовився.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 пояснювала, що 01.06.2022 року близько 16:00 год., перебуваючи в своїй квартирі в АДРЕСА_2 , почула виражений «громкий» звук автомобіля та різке гальмування автомобіля. Коли виглянула з вікна квартири, побачила автомобіль, який вже стояв біля її під`їзду, недбало заїхавши на тротуар. З пасажирського місця вийшов чоловік та попрямував у невідомому напрямку. Після чого, вона відразу ж вийшла на двір та побачила за кермом автомобіля чоловіка, який, як їй здалося, перебував у непритомному стані, навіть без явних ознак життя. Після побаченого викликала поліцію та залишалася біля автомобіля. Через деяких час приїхали працівники поліції та один з них відкрив двері в машину, де за кермом автомобіля сидів непритомний чоловік, із закинутою головою, мав дуже бліде обличчя та неприродно дихав (хрипів). Після приїзду швидкої, медичні працівники відразу надали першу медичну допомогу, після чого, протягом двох - трьох хвилин ОСОБА_1 прийшов у свідомість, не зрозумівши, що сталося. Коли працівник поліції пропонував пройти медичний огляд ОСОБА_1 на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, останній спочатку ігнорував працівника поліції, а потім відмовився від проходження огляду.

З пояснень в суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 вбачається, що 01.06.2022 року близько 17:30 год. вона підійшла до багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 , біля під`їзду побачила поліцію та швидку допомогу, а коли підійшла ближче побачила автомобіль, який заїхав на тротуар, за кермом автомобіля перебував чоловік, який знаходиться в судовому засіданні та притягується до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , та перебував останній в непритомному стані. Пізніше була свідком, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції проїхати на визначення стану наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я відмовився.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних про те, що у громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, були підстави для обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно розписки ОСОБА_4 від 01.06.2022 року, вбачається, що останній прийняв від працівників поліції транспортний засіб «КІА MAGENTS» державний номерний знак НОМЕР_2 та зобов`язався не передавати вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 протягом доби.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується відеозаписами на DVD диску з відео файлами № 0726, 4000 та 2207 від 01.06.2022 року, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , 01.06.2022 року, які безсумнівно підтверджують відмову ОСОБА_1 щодо проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами захисника, який заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ні ОСОБА_1 , ні захисник не надали.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було видано направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, є також необґрунтованими.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз положень вищезазначеного Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду, але такої згоди, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 не надавав.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим вважаю, що відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Отже, дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не оспорювалися ОСОБА_1 в порядку ст. 267 КУпАП.

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом то вони не обґрунтованими.

Так, сукупність доказів та обставин свідчать про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема показами свідка ОСОБА_3 , яка зазначала, що чула виражений «громкий» звук автомобіля та різке гальмування автомобіля, після чого відразу виглянула у вікно та побачила автомобіль ОСОБА_1 , який вже зупинився, недбало заїхавши на тротуар. Бачила, як якийсь чоловік вийшов саме з пасажирського сидіння та пішов у невідомому напрямку, та негайно вийшла у двір, де побачила за кермом автомобіля чоловіка (в судовому засіданні з впевненістю заявляла, що це був ОСОБА_1 ), який, перебував у непритомному стані, та як їй здалося, навіть без явних ознак життя. ОСОБА_1 з автомобіля не виходив, навіть після приїзду працівників поліції, прийшов у свідомість лише після надання медичної допомоги працівниками швидкої допомоги. Крім того, вона постійно знаходилася поруч з автомобілем до приїзду поліції та під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Аналогічні обставини зазначила і свідок ОСОБА_5 , яка також бачила, що ОСОБА_1 весь час перебував на водійському сидінні, більше нікого в авто не було. Судом також враховується і розташування автомобіля був зупинений на тротуарі, недбало, що свідчить про вимушену його зупинку, не виключено, що це могло бути пов`язано із станом здоров`я водія ОСОБА_1 .

Крім того, на запит Маловисківського районного суду Кіровоградської області - КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» було надано копію карти щодо виїзду швидкої медичної допомоги №1845 від 01.06.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої, вбачається, що ОСОБА_1 сидів у своїй машині, хрипів, ні нащо не реагував, був без свідомості, біля нього на сидінні знаходилося 2 шприца з невідомою речовиною кофейного кольору, була надана відповідна медична допомога, після чого стан ОСОБА_1 покращився, попередній діагноз: передозування наркотичною речовиною F19, А06, Р19.

На підставі викладеного, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а протокол про адміністративне правопорушення розглянутий судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом з дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 01.06.2022 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем тим, самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Беспалової Н.О., що дії в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: