Дата документу 20.06.2022
Справа № 334/2023/22
Провадження № 3/334/1403/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

30.05.2022 о 16.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , скоїла домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо своєї матері (висловлювалась нецензурною лайкою, кричала, погрожувала, штовхала), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 01.06.2022 о 10.00 годині ОСОБА_1 прийшла додому за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги термінового заборонного припису серії АА № 284055 від 30.05.2022, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провинну в інкримінованих їй правопорушеннях визнала.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень також підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 834089 від 30.05.202 та серії ВАБ № 834116, в яких зафіксовані факти вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 30.05.2022;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.05.2022 та 01.06.2022;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.05.2022;

- терміновим заборонним приписом серії АА № 284055 від 30.05.2022.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, дійшов висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство (діяння психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері). Після чого не виконала терміновий заборонний припис. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не притягувалась до адміністративної відповідальності, не працює, вину визнала. Обставини, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2, 283, 284 КУпАП України, суддя

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: