Провадження № 3/761/4094/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянула матеріали, що надійшли з військової частини А2100 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Балаклійський району, с. П`ятигірське, водій стрілецького відділення стрілецької роти, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , -

-за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

до Шевченківського районного суду м. Києва з Військової частини А2100 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ №488, що такий було складено 21.06.2022 року старшим офіцером групи розшукової роти відділу ОППС у ВСП: майором Постерецьким Сергієм Володимировичем .

Із фабули вказаного проколу вбачається, що 11.06.2022 року о 08 год. 00 хв. військовослужбовець призваний по мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2, молодший лейтенант ОСОБА_1 самовільно залишив пункт дислокації розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 без дозволу командира підрозділу, з метою ухилення від виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, а саме воєнного стану . Самостійно повернувся до розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 20.06.2022 року близько 20:00, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні 24.06.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів у справі про адміністративні правопорушення, однак відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виклик свідків з відкладеною умовою та заяви щодо зобов`язання військової частини забезпечити присутність ОСОБА_1 у місті Києві протягом всього строку розгляду його справи, в тому числі - і під час апеляційного перегляду.

В судовому засіданні 24.06.2022 ОСОБА_1 усно заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зокрема, вважає, що наказ про його мобілізацію від 24.02.2022 року є нікчемним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що не вважає, що вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки не вважає себе суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки наказ про його мобілізацію є нікчемним, при цьому не заперечував факт відсутності у пункті дислокації військової части А7376 без дозволу командира підрозділу з 11.06.2022 року по 20.06.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 172-11 КУпАП передбачено, що самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб - тягнуть за собою арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб. Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, - тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КпАП, передбачено, що самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. Діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджених Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою.

Згідно зі статтею 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішній порядок досягається, зокрема: чіткою організацією бойової підготовки, зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня.

Частиною 2-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжується строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року).

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду вказаної справи, судом встановлено, що 11.06.2022 року о 08 год. 00 хв. військовослужбовець призваний по мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2, молодший лейтенант ОСОБА_1 самовільно залишив пункт дислокації розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 без дозволу командира підрозділу, з метою ухилення від виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, а саме воєнного стану . Самостійно повернувся до розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 20.06.2022 року близько 20:00, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії КИ №488, копією рапорту командира зведеної роти майор ОСОБА_2 , копією доповіді командира ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_1 , копією витягу з наказу Командира ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 року №2 та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Як вбачається із копії витягу з наказу Командира ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 року №2, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т у зв`язку із військовою агресію Російської Федерації проти України: 4. Нижчепойменованих громадяни, які прибули у добровільному порядку, вважати призначеними на посаду за штатом воєнного часу ІНФОРМАЦІЯ_2, присвоєно первинне військове звання рядового складу «Рекрут», зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення: 4.38. ОСОБА_1 , водієм стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС - 790037, - «солдат». Зазначено, що вважати тами, що з 24.02.2022 справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, встановити посадовий оклад у розмірі 2730 грн. на місяць, 4 тарифний розряд. Вказано виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірні 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, щомісячну премію відповідно до особистого внеску в загальний результат служби.

При цьому, будь-яких доказів щодо визнання вказаного наказу недійсним чи скасованим, станом на день розгляду, матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП повністю доведена.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із вищевикладеним, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у зв`язку із відсутності відсутність події і складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП - задоволенню не підлягає.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відсутні обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає, що стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у відповідності до положень. 4 ст. 172-11 КУпАП відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 33, ч.4 ст. 172-11КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: