Провадження № 3/686/7481/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 03 листопада 2022 року о 23 год. 50 хв. по вул. Водопровідній, 16А в м. Хмельницькому, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем "Alfa Romeo 147", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Як ствердив ОСОБА_1 у поданих до суду письмових поясненнях він у вищевказаних місці та час автомобілем "Alfa Romeo 147", номерний знак НОМЕР_1 , не керував, а знаходився в його салоні, на передньому сидінні водія, а вказаним транспортним засобом у зазначений в протоколі місті та час керував його товариш ОСОБА_2 . Крім того, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що вказані обставини повідомив працівнику патрульної поліції, які останнім були проігноровані. Однак, на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», та в протоколі про адміністративне правопорушення поставив свій підпис не усвідомлюючи його зміст та значення.

Такі письмові пояснення повністю узгоджуються із письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 03.11.2022 року о 23 год. 50 хв. за кермом транспортного засобу "Alfa Romeo 147", номерний знак НОМЕР_1 , перебував саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 був пасажиром вказаного автомобіля.

Жодних доказів, які б спростовували ці пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять, не встановлено таких і судом.

Роздруківка приладу «Драгер» № 6810 (тест № 2168 від 04.11.2022р., результат 0,60 проміле) лише підтверджує факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та його результат, проте не містить жодних даних про керування останнім автомобілем у вищевказаних місці та час. Відеозаписи з нагрудних камер поліцейських жодних достовірних відомостей з приводу зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 331393 від 04.11.2022 р. обставин керування ОСОБА_1 автомобілем не містять, оскільки, в судових засідання, при неодноразових спробах відтворити відеозаписи, які містяться на долученому до матеріалів справи диску, не представилося за можливе.

Наведене вище викликає сумнів у достовірності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення даних про керування ОСОБА_1 03 листопада 2022 року о 23 год. 50 хв. автомобілем "Alfa Romeo 147", номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Водопровідній, 16А в м. Хмельницькому в стані алкогольного сп`яніння, а відтак суд їх відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30.05.2013 року, заява№ 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява №926/08, рішення від20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах«Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia»,рішення від 30.05.2013 року, заява№ 36673/04) та«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»заява №926/08, рішення від20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

В ході судового розгляду не встановлено жодних об`єктивних та достовірних доказів про керування ОСОБА_1 автомобілем та відповідно про порушення останнім вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, наявні ж у справі докази (фактично протокол про адміністративне правопорушення) ґрунтується на припущеннях, є недостовірнимм, а тому провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247 п. 1, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа