ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/435/22 Справа № 709/530/22 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Кваша І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,2 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 11 липня 2021 року о 18год. 22хв. на автодорозі смт. Чорнобай - с. Хрестителеве керував транспортним засобом «CHERY», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.08.2022 року, скасувати її, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувався без участі скаржника, а з оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 ознайомився у ДВС 15.09.2022 року.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначив, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували його вину. Так, в матеріалах справи відсутні відеозаписи, свідки не залучались, складення протоколу про адміністративне правопорушення та встановлення факту алкогольного сп`яніння відбувалося з порушенням порядку встановленого законодавством, зокрема працівниками поліції при огляді обвинуваченого порушено Інструкцію про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зокрема не направлено обвинуваченого для освідування до медичного закладу. Проте, суд не звернув увагу на вказані недоліки та прийшов до передчасного висновку щодо його винуватості ОСОБА_1 . При цьому у рішенні не зазначив, які саме докази підтверджують вину обвинуваченого, а розгляд справи провів за відсутності обвинуваченого, чим порушив його право на захист та позбавив права надати свої пояснення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Враховуючи зазначене, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього, а з оскаржуваним рішенням ознайомився у ДВС 15.09.2022 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без присутності особи, стосовно якої складений протокол, за відсутності будь-яких відомостей про належне повідомлення особи про дату і час судового розгляду згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, істотно порушив право ОСОБА_1 на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст. 6 ЄСПЛ, оскільки останній не мав змоги постати перед судом, заявляти клопотання, просити про допит свідків тощо. При цьому, твердження місцевого суду про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений не відповідає вимогам Закону.

З огляду на це, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Крім того, вважаю за необхідне вказати, що місцевий суд не мав достатніх підстав для визнання наявним складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , оскільки об`єктивних, допустимих доказів факту керування останнього транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння немає, відео матеріали, які б підтверджували такий факт, а також свідки у даній справі відсутні. Сам ОСОБА_2 категорично заперечив факт вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, як в апеляційній скарзі, так і в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення щодо нього. При цьому жодними доказами, крім змісту самого протоколу цей факт не підтверджується. На думку судді апеляційного суду, лише позиції поліцейського, який складає протокол, не достатньо для належного підтвердження факту керування особою транспортним засобом, якщо особа категорично заперечує такий факт, й жодних інших доказів на підтвердження цього немає.

Також, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, проте у оскаржуваній постанові суд вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.9 ПДР України підтверджується достатніми даними та повністю доведена, а кваліфікація скоєного вірна, що не відповідає дійсності. При цьому, суд не вказав, якими ж саме належними доказами підтверджена вина та не надав належної оцінки таким доказам.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин, виходячи з принципу презумпції невинуватості, вбачаю необхідним задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції та закривши провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко