Справа № 741/149/22 Головуючий у 1 інстанції Крупина А. О.
Провадження № 33/4823/470/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 січня 2022 року о 19 год. 59 хв. ОСОБА_1 в с. Ганнівка Ніжинського району Чернігівської області по вул. незалежності, 88, керував автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становив 1,63%о, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що дійсно він керував транспортним засобом, його зупинили працівники поліції і він двічі пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результат був негативний, потім вони поїхали до родички, де він випив вина, а його брат не пив і сів за кермо. Потім працівники поліції знову зупинили їх, його посадили в службовий автомобіль і повезли до лікарні, коли він повідомив про те, що не знає як потім повернеться додому, працівники поліції знову запропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на цей раз результат був позитивний. Звертає увагу, що пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення він писав під тиском та під диктовку працівників поліції. Вважає відеозапис неналежним доказом, оскільки він не є безперервним.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі, за таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Ці обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», за результатами якого наявність алкоголю у нього становить 1,63%о, отже, він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що зауважень на дії працівників поліції ОСОБА_1 не висловлював, не вказував, що його вже зупиняють в другий раз, не заперечував, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому зазначивши, що випили пляшку вина на трьох.

Згідно даних алкотестера, за результатами якого наявність алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,63%о, тобто, він перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами освідування останній погодився, що підтверджується відеозаписом.

Також не заслуговують на увагу твердження апелянта, про те що він писав пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення під тиском та під диктовку працівників поліції, оскільки з переглянутого відеофайлу та даних роздруківки спеціального технічного засобу, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 з результатами освідування погодився та будь-яких заперечень не висловлював.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та результаті спеціального технічного засобу «Драгер», які містять підпис ОСОБА_1 , який зауважень до змісту процесуальних документів не мав, огляд відбувався із дотриманням усіх вимог чинного законодавства, тому результат такого огляду є допустимим доказом та не викликає у апеляційного суду жодного сумніву.

Доводи апелянта про те, що відеофіксація є не безперервною, є безпідставними, оскільки керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також його огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовані хоча і на декількох файлах, однак за часом безперервно, і при їх огляді не виникає сумніву у їх достовірності, тому відеозапис та результати огляду є належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко