Справа № 534/1503/22
Провадження № 3/534/648/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської обл., громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16.10.2022 близько 11 год 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах, висловлюванні ненормативною лексикою відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим завдав шкоду психологічного характеру, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 07.12.2022 ОСОБА_1 , не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, на номер телефону вказаний у протоколі було направлено SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій», довідкою у справі підтверджено доставку повідомлення 18.11.2022 о 15 год 04 хв.

У силу вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Приймаючи до уваги вище наведені обставини, суд доходить висновку про можливість застосування загальні принципи процедури повідомлення правопорушника передбачені в інших процесуальних законах.

Суддя наголошує, що саме на номер мобільного телефону зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , направлялося SMS-повідомлення про виклик до суду останнього.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, ОСОБА_1 за викликом до суду не прибув, тому судом було вжито всіх об`єктивно можливих заходів для його повідомлення про судове засідання. У контексті зазначеного, суд не вбачає правових заборон для розгляду справи без участі правопорушника.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оцінивши перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, які суд кваліфікує за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 282881 від 31.10.2022 р., рапортом працівника поліції про прийняття заяви, поясненням потерпілої та правопорушника, довідкою про результат розгляду звернення.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність порушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП України, необхідно накласти стягнення у виді штрафу. Тільки таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, 283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн 20 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Солоха