Справа № 489/719/22
Номер провадження 3/489/745/22
Постанова

Іменем України

23 грудня 2022 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв Вячеслав Валентинович, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі - водій), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - встановити не можливо, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 147386 від 29.01.2022, 29.01.2022 о 00:55 год. в м. Миколаєві, по вул. Пограничній, 234, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова). Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager» ARАМ - 2297, показник якого згідно тесту №1473 склав 1,68 проміле. З результатами тесту водій був згоден.

В протоколі зазначено, що водій порушив вимоги п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення водій відмовився.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, водій з результатами тесту за допомогою приладу «Drager» ARАМ- 2297, який склав 1,68 проміле згоден, від підпису відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не керував транспортним засобом Mercedes, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , і сидів на пасажирському сидінні.

Відповідно до довідки з Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 31.01.2022, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 13.07.2013.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, (далі - Порядок) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, відповідно до Листа Міністерства юстиції України, № Н-35267-18 від 30.01.2009, вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Відповідно до пункту 3 Листа Міністерства юстиції № 758-0-2-08-19 від 26.12.2008 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії», у разі існування суперечності між актами, прийнятими різними за місцем в ієрархічній структурі органами - вищестоящим та нижчестоящим, застосовується акт, прийнятий вищестоящим органом, як такий, що має більшу юридичну силу.

Таким чином, вищу юридичну силу має Кодекс України про адміністративні правопорушення, ніж Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, тому присутність свідків у разі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою, якщо проводиться відеофіксація правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно з ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З Управління патрульної поліції в Миколаївській області до суду надійшли відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції на яких видно, що транспортний засіб Mercedes, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зупинився, та в короткий проміжок часу після зупинки автомобіля, з переднього пасажирського місця вийшла особа чоловічої статі з якою поліцейські почали проводити бесіду. Працівники патрульної поліції не підходили до водійської двері, не відкривали, не знімали на нагрудний відеореєстратор та не перевіряли чи знаходилась якась особа в даному транспортному засобі на місці водія або на задньому пасажирському сидінні.

На відеозаписі фіксації огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вказував, що він не перебував за кермом автомобіля, тому посадова особа, яка складала протокол повинна була зібрати докази, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, на підставі відеозапису неможливо однозначно встановити особу водія, який керував транспортним засобом.

Суд приходить до висновку, що доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не надано.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, як орган який уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення не має права змінювати текст протоколу, перекваліфіковувати дії, доповнювати або змінювати обставини викладені в протоколі.

За таких обставин доказів, які б підтверджували дійсність описаних в протоколі подій, а також те, що саме ОСОБА_1 вчинив правопорушення, судді на надано, тому суддя приходить до висновку, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В. В. Кокорєв