Справа № 346/149/22
Провадження № 3/346/647/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2022 року о 23:10 год. на автодорозі Н-10 в с. Раківчик Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», номерний знак « НОМЕР_3 », у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager 6810", результат тесту 1,17 промілле (тест № 4047), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, 21.02.2022 року подав до суду письмове клопотання, згідно з яким просить провадження в даній справі закрити.

Зазначає, що працівники поліції зупинили його, коли він рухався на ТЗ з неосвітленим номерним знаком. Не вказавши жодної ознаки алкогольного сп`яніння, йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Після проходження огляду, результат якого становив 1,17 проміле, він погодився проїхати в медичний заклад для проходження повторного освідчення, де він забажав здати кров для визначення стану алкогольного сп`яніння. Проте, працівники поліції повідомили йому, що відповідно до чинного законодавства здавати кров заборонено. Довіряючи поліцейським, він вказав, що буде здавати сечу, але і в цьому проханні йому було відмовлено та запропоновано продути в прилад невідомого походження Алкофор. Коли він забажав пред`явити докази того, що такий прилад є сертифікованим, працівники поліції сказали щоб він дув у прилад і не задавав дурних запитань. Результат огляду становив 0,54 проміле. Звертає увагу, що відеозапис, який долучений до протоколу, не можна вважати належним доказом, оскільки здійснювався не безперервно, на ньому не має ні дати, ні часу, незрозуміло за допомогою якого пристрою він вівся. При проходженні огляду на місці зупинки, в прилад Drager вже була вставлена трубка, на якій помітні сліди використання, що ставить під сумнів результати такого огляду. Також йому не було роз`яснено жодних прав, включаючи право на професійну правничу допомогу, а працівники поліції надали йому недостовірну інформацію про порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. В протоколі відсутні відомості про проходження такого огляду в медичному закладі або про відмову від такого огляду. Крім того, в порушення норм Закону України Про Національну поліцію працівники поліції не представились йому.

Його захисник, адвокат Ломничук Ю.Ю. в судовому засіданні вину ОСОБА_2 заперечив, з підстав вказаних ним в доповненнях до клопотання від 21.02.2022 року, згідно з якими просить провадження в даній справі закрити. Зазначає, що ним в інтересах ОСОБА_1 подано запит до КНП Коломийська центральна районна лікарня КМР, з відповіді на який вбачається, що звернення з метою освідчення на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не зареєстровано. Отже, водію не забезпечено можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та доводиться наступними матеріалами справи:

- даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 032666 від 04.01.2022 року, в якому зазначені встановлені судом обставини щодо часу і місця вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення. В протоколі також зазначено, що водій відсторонений від керування ТЗ шляхом його евакуації (а.с. 1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння рук, в якому вказано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 1,17 проміле (а.с. 2);

- даними приладу «Alcotest 6810», тест № 4047 від 04.01.2022 року, який підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Вміст алкоголю складає 1,17 проміле (а.с. 4);

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 04.01.2022 року до закладу охорони здоров`я КНП «Коломийська ЦРЛ», яке виписане на ім`я ОСОБА_1 з посиланням на ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у останнього, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння рук, порушення мови (а.с.3);

- даними переглянутого в судовому засіданні відеозапису, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, результат тесту 1,17 промілле, та в медичному закладі, результат тесту 0,54 промілле.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , начальник структурного підрозділу «Стаціонар» КНП «Коломийська ЦРЛ», підтвердив, що на відеозаписі зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 в приймальному відділенні КНП «Коломийська ЦРЛ» лікарем ОСОБА_4 , який перебував на чергуванні та якого він просив допитати в якості свідка. Свідок також пояснив, що для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відбирається кров в особи для дослідження та вносяться записи у відповідний журнал.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 , зазначив, 04.01.2022 року ним згідно з п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліції зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21063», номерний знак « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Оскільки з результатом огляду (1,17 проміле ) ОСОБА_1 не погодився, його було доставлено до КНП «Коломийська ЦРЛ», де він пройшов огляд за допомогою приладу Drager, результат якого був позитивний. Однак, оскільки він відмовився здати кров, лікар повідомив, що це прирівнюється до відмови від проходження огляду та не складав жодного документу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (лікар відділу екстреної медичної допомоги приймального відділення КНП «Коломийська ЦРЛ») пояснив, що згідно з порядком проходження огляду, якщо особа продуває прилад Drager та здає кров, це вважається повноцінним оглядом. Якщо відсутній хоча б один з цих двох пунктів, особа вважається такою, що відмовилась від проходження огляду і жодні документи в такому випадку працівниками медичного закладу не оформляються. Свідок підтвердив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився ним в КНП «Коломийська ЦРЛ», результат якого був позитивний (0,54 промілле). Оскільки будь-яких записів про те, що 04.01.2022 року ОСОБА_1 проходив огляд в медичному закладі не має, це означає, що він відмовився від його проходження.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Діючим законодавством про адміністративне правопорушення зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, слід зазначити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час їх складання ОСОБА_1 відмовився від дачі письмових пояснень.

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень.

Зокрема, відповідно до практики розгляду справ Європейським судом з прав людини право на мовчання та право не давати свідчення проти себе не є абсолютними правами «не можна сказати, що рішення обвинуваченого мовчати впродовж усього кримінального провадження обов`язково не повинно мати наслідків, коли суд, що розглядає справу, намагатиметься оцінити докази проти нього. Питання, чи порушують статтю 6 негативні висновки, зроблені з мовчання обвинуваченого, має вирішуватися у світлі всіх обставин справи».

Право особи не давати пояснення не повинно перешкоджати «тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів наведених обвинуваченням (справа «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Суд вважає, що гарантії щодо реалізації права не свідчити проти себе не позбавляють суд можливості враховувати відмову особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення від дачі показань, за умови доведеності його вини поза розумним сумнівом на підставі сукупності доказів, досліджених судом.

Суд вважає, що ситуація, відповідно до якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагала від нього надати детальні пояснення, щодо обставин, які призвели до таких наслідків.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті.

При цьому, слід зазначити, що не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції перешкоджали йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки це не знайшло свого підтвердження у переглянутому відеозаписі. З приводу неправомірності дій працівників поліції ні ОСОБА_1 , ні його захисником суду будь-яких доказів не надано.

Твердження ОСОБА_1 про неможливість встановлення чи вівся відеозапис за допомогою спеціально визначеного в нормативно-правових актах пристрою на увагу не заслуговують, оскільки чинний КУпАП такої вимоги не містить (ст. 251 КУпАП).

Суд розцінює критично пояснення захисника, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами. Також суд вважає, що заперечення ОСОБА_1 та його захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в той час коли докази свідчать про протилежне, є наміром уникнути відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення.

На підставі вищенаведеного та, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 37993783, Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Кодкласифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Суддя Яремин М. П.