Провадження № 3-в/161/58/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 13 грудня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Гриня Олександра Миколайовича, розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова набрала законної сили 04 листопада 2022 року.

18 листопада 2022 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання вищевказаної постанови суду у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

В судовому засіданні пояснив, що з лютого місяця 2022 року через складну ситуацію в країні не може знайти постійного заробітку, пояснив, що станом на час розгляду заяви працює на мінімальну заробітну плату неофіційно, має на утриманні матір пенсійного віку, при цьому сплачує платежі за комунальні послуги, також зазначає, що має хронічні захворювання, які потребують постійного періодичного лікування, враховуючи, що заробітна плата не дозволяє йому погасити всю суму штрафу в 17000 грн. одним платежем в той же час у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з нього буде підлягати стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, що призведе до ще більшого ускладнення його матеріального становища ніж є зараз.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

В силу статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст.301 КУпАП України визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 вивчивши матеріали адміністративної справи в межах, якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності вважає заяву та пояснення такими, що дають можливість задовольнити заяву частково шляхом відстрочки сплати штрафу накладеного на ОСОБА_1 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року в справі № 161/11791/22 провадження № 3/161/3659/22, оскільки норми чинного КУпАП, зокрема ст. 301, не передбачають можливості розстрочки сплати штрафу за постановою про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що для правопорушника дійсно є ускладненою можливість сплатити штраф у розмірі 17 000 гривень одним платежем, а тому заява про відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає частковому задоволенню. Зокрема, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року по справі № 161/11791/22 провадження № 3/161/3659/22 без встановлення графіку щомісячних платежів.

Згідно зі ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Керуючись ст.ст.301,303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу задовольнити частково.

Відстрочити виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2022 року по справі № 161/11791/22 провадження № 3/161/3659/22 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень у дохід держави до 13 березня 2023 року.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь