Провадження № 3/127/9389/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №264900 від 27.11.2022 року цього ж дня о 06 год. 05 хв. у м. Вінниці, по вул. А.Первозванного, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`ягніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Драгер, результат позитивний 0,33 проміле.

В судовому засіданні захисник Мельника А.О. заперечив щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що подав клопотання про закриття провадження. Суду, зокрема, пояснив те, що ОСОБА_1 як він написав у поясненні в протоколі о 02 годині 27.11.2022 р. випив пляшку пива ємністю 0,5л, але за таблицею виведення алкоголю з організму такий обсяг алкоголю не міг показати позитивний результат на приладі Драгер в той же день о 06 год. 05 хв., тобто за збігом 4 годин від моменту вживання пива особою чоловічої статі вагою від 70 до 80 кг. Прилад Драгер серійний номер ARLM-0382, на його переконання, працював з похибкою, виходячи з того, що температура повітря на талоні газоаналізатора зафіксована +12 градусів Цельсія, що не відповідає дійсності, тому що за загальнодоступними відомостями з мережі Інтернет погода на 27.11.2022 р. в м. Вінниці в період з 5 години до 8 години складала від 2 градусів Цельсія до 0 градусів Цельсія. До того ж абсолютна похибка показників вимірювання у приладі Drager Alkotest 7510 складає 10 відсотків. Враховуючи такі обставини, з врахуванням похибки та правильного показника температури повітря, результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння мав би бути не більше 0,10 проміле, що не перевищує допустиму норму 0,2 проміле.

Заслухавши пояснення захисника Мельника А.О., дослідивши матеріали справи, та письмові докази, подані захисником, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі з таких підстав.

Відповідно до наданих суду матеріалів ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу Drager Alkotest 7510, серійний номер ARLM-0382. Результат проведеного огляду складає 0,33%.

Щодо достовірності показників цього приладу суд зазначає про наступне.

Відповідно до технічних даних робоча температура алкотестера «Драгер» складає від 10 до +40 градусів Цельсія. Згідно з талоном приладу у момент його застосування 27.11.2022 06:09:57 температура навколишнього повітря складала +12 градусів Цельсія, в той час як відповідно до відомостей, отриманих із доступного джерела сайту Сіноптік температура повітря 27.11.2022 р. в м. Вінниці у період з 05 год. до 08 год. складала від 2 до 0 градусів Цельсія. З огляду на таке, похибка правильності вимірювання температури повітря складає від 30% з урахуванням температури від 2 до 0 градусів Цельсія. Ця обставина має суттєве значення і доводить значне відхилення приладу щодо точності вимірювання.

Відповідно до технічних характеристик приладу «Драгер» межі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/ 0,02 проміле, у діапазоні від 0 до 0,2 проміле, відносна похибка: +А 10%.

Якщо виходити із цих похибок, то показники огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння приблизно мають складати між 0,18 проміле та 0,198% проміле, а заокруглено 0,10 проміле, що не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП, оскільки відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння

здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., ратифікованою Українською РСР 25.04.1974р., мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права, становить 0,25 мг/л повітря.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі ОСОБА_1 вказав на те, що вжив пляшку пива о 02-00 год. ночі.

Відповідно до таблиці про період часу виведення з організму людини алкоголю 0,5 літра пива повністю виводиться протягом 2 2,5 годин з моменту вживання. ОСОБА_1 пройшов тест на вміст алкоголю в організмі о 06 год. 09 хв., і не міг знаходитися в стані алкогольного сп`яніння, а відтак визнання ним вживання пива суд відкидає як доказ перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Рапорт поліцейського не може бути використаний як доказ у справі про адміністративне правопорушення, виходячи із усталеної судової практики, як і сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який є предметом розгляду цієї справи.

Відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., ратифікованою Українською РСР 25.04.1974р., мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права, становить 0,25 мг/л повітря.

Положеннями пункту 2.9. "а" ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Пунктами 1-7 розділу II Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1). Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 3). Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п. 5). Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п. 6).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Отже, в цій ситуації протокол про адміністративне правопорушення, талон приладу Драгер не можуть бути визнані належними доказами в справі в розумінні статті 251 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в цьому випадку відсутнє.

Вищенаведені факти, що встановлені в судовому засіданні, відповідно до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 .

Такі факти, на переконання суду, унеможливлюють однозначно оцінити дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`ягніння.

Складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Постанова Верховного суду України від 10.07.2020 року, справа № 420/647/19).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, діючому в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Керуючись положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що як і у кримінальному провадженні, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання належить вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 247, 251, 266, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя