ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1503/22 Справа № 932/9580/21 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. А. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника Амельчишина О.В. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судові витрати у сумі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 28 жовтня 2021 року у м. Дніпрі по вул. Глінки, 12 о 04 год. 26 хв. керував транспортним засобом "Мазда-3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, почервоніння очей, та згідно висновку КП ОМПЦЛЗ ДОР №4147 від 29.09.21 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду.

Зазначає, що співробітниками поліції порушено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази керування транспортним засобом, а також ОСОБА_1 співробітникам поліції вказав, що транспортним засобом він не керував, а перебував на пасажирському сидінні в якості пасажира, а транспортним засобом керував його знайомий. Зауважує, що рапорт співробітника поліції є неналежним доказом. Зазначає про те, що особі, яка притягується до відповідальності не надано копію постанови, не роз`яснено права та обов`язки.

Вважає, що протокол складено з порушенням вимог закону, оскільки подія мала місце 22.09.2021, а протокол складено 28.10.21, без участі ОСОБА_1 , який належним чином про місце, дату та час його складання повідомлений належним чином не був. Крім того, в порушення нормативних вимог прізвище правопорушника записано нечітко.

Також ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування своїх вимог у цій частині вказує, що судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника, клопотання останніх про проведення розгляду в режимі відеоконференції залишено без розгляду, чим не забезпечено право на захист останнього, а також судом у встановленому законом порядку не надіслано копію постанови. Звертає увагу на те, що оскаржувана постанова оприлюднена в ЄДРСР 30.03.22 року, з порушенням встановлених строків.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 21 лютого 2022 року судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а даних про належне направлення стороні захисту повного тексту судового рішення матеріали справи не містять. Враховуючи, що необізнаність про мотиви прийнятого судового рішення об`єктивно унеможливлювала своєчасне складання апеляційної скарги, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя, вважаю за необхідне повити строк апеляційного оскарження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що згідно із ст. ст. 245 КупАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були. Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КупАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Під керуванням транспортним засобом належить розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його дії належить кваліфікувати як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом із тим, сам ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом заперечував. При цьому в матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер поліцейських на підтвердження факту керування транспортним засобом, якими було б зафіксовано факт зупинки автомобіля поліцейськими, або керування ним саме ОСОБА_1 , як відсутні і будь-які об`єктивні відомості про те, за яких обставин виникла необхідність у проведенні його медичного огляду у закладі охорони здоров`я. Також відсутні відомості про залучення свідків.

Єдиним доказом даної обставини є рапорт співробітника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, а отже у даному випадку представляє сторону обвинувачення, у зв`зку із чим суд апеляційної інстанції його показання, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, аудіо-та відеозаписи з інших засобів, ніж боді-камери поліцейських, письмові докази тощо в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні об`єктивні дані, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин вважаю за необхідне постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу захисника Амельчишина О.В. - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця