Справа № 592/7885/22
Провадження № 3/592/2189/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Косолап М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Велика Писарівна Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за частиною 1 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 220493 від 24.10.2022 ОСОБА_1 ставиться за провину порушення частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин.

24.10.2022 близько 22-год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) вчинив відносно брата своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у ображанні потерпілого нецензурною лайкою, чим завдав психологічні страждання, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що зареєстрований та проживає у будинку АДРЕСА_1 разом з дружиною та дітьми в двох кімнатах, в інших кімнатах проживають батьки дружини та брат дружини ОСОБА_2 , який не є членом його сім`ї, вони з ним не пов`язані спільним побутом. З ОСОБА_2 у нього неприязні відносини. 24.10.2022 його відпустили зі служби він сходив на день народження, біля 22-40 год. сів вдома вечеряти. У ОСОБА_2 був конфлікт з батьком ОСОБА_3 , він кричав на діда, виражався нецензурною лайкою. Наразі не пам`ятає, що трапилось, але він почав захищати діда, матюкався. У них конфлікти з ОСОБА_2 виникали з приводу проросійських поглядів останнього, а також з приводу того, що він як учасник АТО має пільги на оплату житлово комунальних послуг 75%, а 25 % ще ділять на 7 осіб зареєстрованих у будинку, він не погоджувався утримувати інших, окрім дружини та дітей. Того вечора поліція забрала з дому і передала військовим, він 10 днів не був вдома.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 чоловік його сестри, не є йому родичем, у них неприязні відносини, той як вип`є веде себе неадекватно, він побоюється залишатися з ним в будинку та змушений звертатися не раз до поліції. 24.10.2022 ОСОБА_1 прийшов додому в неадекватному стані. В цей час він знаходився у своїй кімнаті, чув як ОСОБА_1 завівся з батьком, висловлювався нецензурною лайкою та рвався до нього у кімнату, а батьки намагалися не пускати. Він у кімнаті забарикадувався, ОСОБА_1 намагався увірватися, кричав на нього «сепаратист», вирвав ручку від дверей, погрожував вбивством. Він викликав поліцію та медичну допомогу для надання ОСОБА_1 допомоги, оскільки на його погляд той перебував у неадекватному стані. Внаслідок цих подій йому завдано психологічну шкоду не спав три дні, заплановано не потрапив на лікування до лікарні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Частина 1 статті 173 - 2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) надані наступні визначення:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону);

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Крім того, Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Отже домашнє насильство, це один з різновидів насильства, яке характеризується тим, що вчиняється близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки (кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські) та які пов`язані між собою.

Конфлікт зіткнення протилежних інтересів і поглядів, крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжується складними колізіями.

Судом встановлено наступні обставини.

У письмових поясненнях від 24.10.2022 ОСОБА_2 зазначив, що в цей день близько 22 години додому прийшов чоловік його сестри ОСОБА_1 в неадекватному стані, алкогольному сп`янінні, виражався нецензурною лайкою, вибив ручку з двері в його кімнаті, погрожував фізичною розправою, називав його сепаратистом. Внаслідок чого він був вимушений викликати поліцію та швидку.

У письмовій заяві від 24.10.2022 ОСОБА_2 просив прийняти міри стосовно його сестри чоловіка ОСОБА_1 , який поводився неадекватно, лаявся нецензурно, погрожував фізичною розправою, вибив двері його кімнати, внаслідок чого він отримав психологічну травму.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 її зять, ОСОБА_2 син. Зять з її донькою та дітьми займають дві кімнати, син окрему кімнату. Спільного господарська зять і син не ведуть, між ними виникають конфлікти. 24.10.2022 ОСОБА_1 прийшов додому випивши, сидів на кухні з батьком слово за словом і почав її та сина називати сепаратистами. Почав казати що всіх їх забезпечує, зривати шафи на кухні зі стін. Вона з чоловіком намагалися заспокоїти зятя. ОСОБА_2 в цей час сидів у своїй кімнаті, почувши шум забарикадувався у кімнаті, не виходив до них, а вони з чоловіком намагалися заспокоїти та не пускати зятя у кімнату сина.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є власником будинку у якому в окремих кімнатах проживають він з дружиною, їх син, дочка з дітьми та чоловіком ОСОБА_1 , мають окремі холодильники. Зять через день приходив випивши, називав сепаратистами дружину і сина. ОСОБА_1 вечором сів їсти, щось йому не сподобалось і почав кидатися. ОСОБА_1 його не ображав і на нього не сварився, агресія зятя була направлена на дружину та сина. Намагався увірватися у кімнату їх сина, вирвав вхідну ручку, при цьому кричав «сепаратист» і гепав. Не казав, що захищає його.

На відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції прибули за викликом ОСОБА_2 , складали матеріали на ОСОБА_1 , виносили терміновий заборонний припис. При цьому ОСОБА_2 власноручно складає заяву у якій вказує, що ОСОБА_1 , поводився неадекватно, лаявся нецензурно, погрожував фізичною розправою, вибив двері його кімнати, внаслідок чого він отримав психологічну травму.

ОСОБА_4 у ході розмови з поліцейською повідомляє, що ОСОБА_1 завівся через те, що їх утримує.

25.10.2022 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. складено рапорт, відповідно до якого 24.10.2022 о 22 год. 12 хв. надійшов виклик про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику заявник ОСОБА_2 повідомив, що чоловік його сестри ОСОБА_1 чинить стосовно нього насильство в сім`ї, а саме чинить умисні дії психологічного характеру, які полягали в ображанні потерпілого нецензурною лайкою, чим завдав психологічні страждання, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

За наслідками виклику, 24.10.2022 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 відповідно до якого останнього зобов`язано залишити місце проживання (перебування) та заборонено вхід, перебування в місці проживання (перебування) та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особи ОСОБА_2 строком на 9 діб з 23 год. 00 хв. 24.10.2022 по 23 год. 00 хв. 02.11.2022.

Судовим розглядом установлено, що потерпілий ОСОБА_2 є братом дружини ОСОБА_1 та не є родичем, членом сім`ї чи близькою особою останньому, а тому вони не є особами визначеними у пункті 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у одному будинку АДРЕСА_1 з дозволу власника, між ними існують неприязні відносини.

Досліджені докази вказують на те, що підґрунтям конфлікту, який мав місце 24.10.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали побутові питання (щодо оплати комунальних послуг за будинок з урахуванням пільги учасника бойових дій) та щодо збройної агресії Російської Федерації проти України.

І ОСОБА_2 і свідки підтвердили, що підставою виклику поліції стало намагання ОСОБА_1 потрапити у кімнату, де перебував потерпілий за протоколом, вибиття ручки дверей, погрози фізичною розправою, називання його сепаратистом. Саме зазначені дії викликали у потерпілого побоювання.

Разом з тим за протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться за провину вчинення відносно ОСОБА_2 домашнього насильства у формі умисних дій психологічного характеру, які полягали у ображанні потерпілого нецензурною лайкою.

Хоча законодавцем до психологічного насильства як форми домашнього насильства включено словесні образи, самі по собі нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

До протоколу не додано доказів на підтвердження того, що саме ображання нецензурною лайкою викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому у протоколі зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , а не завдання шкоди психічному здоров`ю особи, як вимагає пункт 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За встановлених обставин факт сварок і непорозумінь на побутовому ґрунті та поглядах на збройну агресію свідчить про наявність конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та винність особи в його вчиненні, зокрема матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру, щодо ОСОБА_2 , які б підпадали під ознаки психологічного насильства в сім`ї за обставинами викладеними у протоколі.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП матеріали справи не містять, то вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП закрити відносно нього провадження у справі.

Керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап