КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 33/824/88/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року, про притягнення

ОСОБА_1 , громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.

Судом встановлено, що 14 червня 2021 року при камеральній перевірці правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2021 року ТОВ «Мео-Део» встановлено, що директор товариства ОСОБА_1 допустила порушення п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України та п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, оскільки ТОВ «Мед-Део» немає права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 701250 грн. по декларації за квітень 2021 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин. В обґрунтування поновлення строку зазначаючи, що зі змістом оскаржуваної постанови вона ознайомилася лише 11серпня 2021 року після її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та 12 серпня 2021 року надіслала апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені в скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційної скарги вказуючи, що згідно з актом про результати камеральної перевірки від 14 червня 2021 року №46479/Ж5/26-15-04-06-19/41956035, ТОВ «Мед-Део» відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації з ПДВ за квітень 2021 року в розмірі 701250 грн. При цьому, в резолютивній частині акту камеральної перевірки від 14 червня 2021 року№46479/Ж5/26-15-04-06-19/41956035 жодної інформації щодо порушення ТОВ «Мед-ДЕО» та/або директором Товариства, порядку ведення податкового обліку не йдеться.

В акті не зазначено в тому числі і про допущення директором Товариства порушень у вигляді завищення податкового кредиту та/або заниження податкових зобов'язань. Лише прийнято рішень про відмову у бюджетному відшкодуванні. Аналогічні відомості містяться і в протоколі про адміністративне правопорушення №17261/Ж12/26-15-04-06-23 від 05 липня 2021 року.

Також, в протоколі вказано, що ТОВ «Мед-Део» не має права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 701250 грн. по декларації за квітень 2021 року та не вказано, яке саме порушення порядку ведення податкового обліку допущено.

В акті лише вказано, що ТОВ «Мед-Део» в графі 7 таблиці 2 не відображено суми податку, фактично сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг. Будь-які інші підстави для відмови у отриманні бюджетного відшкодування ПДВ відповідно до акту камеральної перевірки відсутні.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

ОСОБА_1 не зверталася до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 27 жовтня 2022 року, з зазначенням поважних причин і такі докази до суду не подавалися.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без її участі у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення №17261/Ж12/26-15-04-06-23 від 05 липня 2021 року;

- актом про результати камеральної перевірки ТОВ «МЕД-Део» (п.н. 41956035) за квітень 2021 року від 14 червня 2021 року. №46479/Ж5/26-15-04-06-19/41956035 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку;

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 17261/ж12/26-15-04-06-23 від 05 липня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останньою вчинено правопорушення вимог п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України та Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Зі змісту зазначених норм Податкового кодексу України вбачається, що зазначені норми регламентують порядок розрахунку сум бюджетного відшкодування.

Розділ V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 визначає Порядок заповнення податкової декларації.

Відповідно до ч.1 ст.163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Складений ГУ ДПС у місті Києві протокол № 327/Ж12/26-15-04-04-23 про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2020 року не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 163-1 КУпАП,.

Так, у протоколі не зазначено в чому саме проявилося порушення скаржником встановленого законом порядку ведення податкового обліку, не зазначено, який саме пункт Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість порушено ОСОБА_1 , та в чому конкретно полягає порушення.

У даному випадку податкова декларація, подана ОСОБА_1 , не відноситься до податкового обліку, а є документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (ст. 46.1 Податкового кодексу України).

Подача відповідної податкової декларації платником податків з метою відшкодування ПДВ, у разі якщо він вважає що має право на таке відшкодування, не свідчить про порушення зазначеною особою встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а лише є відображенням позиції платника податків щодо належності йому зазначеного права.

Висновок податкового органу про відсутність у платника податку права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 701 250 грн. по декларації за квітень 2021 року, відповідно до поданої декларації може бути підставою для відмови у такому відшкодуванні, яка може бути оскаржена платником податків в судовому порядку.

Отже, подача платником податків декларації з метою відшкодування ПДВ, навіть за відсутності у особи такого права не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та має наслідком відмову у такому відшкодуванні.

Крім того, матеріали адміністративної справи не містять декларації, яку як вважає ГУ ДПС у місті Києві, не мала права подавати ОСОБА_1 , відтак, суд апеляційної інстанції взагалі позбавлені можливості перевірити правильність чи неправильність її заповнення.

Наданий суду акт про результати камеральної перевірки від 14 червня 2021 року року, в якому дана оцінка поданій декларації з точки зору контролюючого органу, яким є ГУ ДПС у місті Києві, не є беззаперечним доказом наявності вини особи, яка притягається до відповідальності, оскільки у відповідності вимог ч.1 ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилаючись в оскаржуваній постанові на акт перевірки, суд першої інстанції не звернув уваги, що в зазначеному акті посадовою особою ГУ ДПС у місті Києві надається оцінка поданій ОСОБА_1 декларації та фактично пропонується суду погодитися з такою оцінкою без дослідження самої декларації. У даному випадку суд прийняв до уваги доказ, який ґрунтується на відсутніх у справі документах, з порушеннями у складенні яких обвинувачується ОСОБА_1 , та які судом не досліджувались.

Суд повинен безпосередньо встановити факт порушення податкового обліку для підтвердження чи спростування наявності в діях особи адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а, відтак, висновки суду про притягнення останньої до адміністративної відповідальності не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 липня 2021 рокускасувати.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закрити згідно до положень ст. 247 КУпАП України.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя :