справа № 631/1084/22
провадження № 3/631/675/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючої продавцем у ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2022 року до Нововодолазького районного суду Харківської області засобами поштового зв`язку від Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380986, складеного 23 листопада 2022 року дільничним офіцером поліції Красноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Дружиніним О. В., убачається, що 23 листопада 2022 року близько 14 години 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а саме горілкою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , без ліцензії.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі, зазначивши, що такого біль не повториться.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

За правилами статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, такі фактичні дані (докази) мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Проаналізувавши фактичні дані у цій справі установлено, що не можливо говорити про доведеність факту наявності у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у розрізі такого.

Імперативними приписами статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце ,час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз згаданої норми права свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

Положеннями частини 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Об`єктом адміністративного правопорушення за вищевказаною статтею є роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, суд зауважує, що частина 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною нормою, оскільки відсилає до інших норм (правил), і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма Закону порушена.

Також слід зазначити, що об`єктивна сторона правопорушення за вказаною нормою права передбачає дії щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за вказаної норми права настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380986, складеного 23 листопада 2022 року, не вказано фактичних даних, необхідних для кваліфікації складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме реалізацію яких алкогольних напоїв здійснювала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

За наявними матеріалами справи ОСОБА_1 ставиться в провину здійснення реалізації горілки без відповідних на те документів (ліцензії), однак продаж алкогольних напоїв без ліцензії не охоплюється складом правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є самостійним адміністративним правопорушенням, за що з 18 грудня 2019 року адміністративну відповідальність встановлено частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що всебічність та повнота розгляду справи передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Як вже зазначалося вище у відповідності до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 380986 від 27 листопада 2022 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_1 у магазині здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії. Проте, у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення такі дії особи кваліфіковано за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, хоча адміністративна відповідальність за вказані дії встановлена частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ці обставини залишилися поза увагою уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме положень статтей 9, 33, 245 та 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Під час судового розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення будь-яких допустимих та належних доказів того, що остання здійснювала роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, не встановлено.

Відповідно до статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Імперативні приписи Конституції України зазначають, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У даній справі зібрані матеріали уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, у тому числі у питанні того, в чому взагалі полягає суть порушення, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на наведене вище.

Виходити за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення є неприпустимим.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у статті 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Основного Закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність підстав для притягнення за наведених обставин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому належить взяти до уваги, що серед іншого Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», заява № 36673/04) та від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08) зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9, 23, частиною 2 статті 38, частиною 1 статті 156, статтею 245, пунктом 1 статті 247, статтями 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська