ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1575/22 Справа № 199/5595/22 Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Пономаренка Олександра Юрійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 30.07.2022 о 22:40 годині в місті Дніпрі по вул. Рилєєва 164а, керував транспортним засобом «Geely CK», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Пономаренко О.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння в працівників поліції бути не може. Оскільки, медичне обстеження належним чином проведено не було. Оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено, до якого саме закладу охорони здоров`я йому пропонують проїхати для проведення медичного обстеження на предмет виявлення наркотичного спяніння, останній відмовився від обстеження.

Вказує, що окрім рапорту співробітників поліції, інших доказів відмови від проходження медичного огляду в матеріалах справи немає.

Також зазначає, що оформлення протоколу не в момент порушення, а на підставі підробленого рапорту є протиправним.

Також вказує, що працівниками поліції грубо порушено норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак спяніння.

Захисник Пономаренко О.Ю. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 093723 від 30.07.2022 року, яким зафіксовано факт правопорушення; направленням на огляд; рапортом працівника поліції; відеозаписом.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує траспортним засобом від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів й обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Жодних об`єктивних доказів, які б вказували на упередженість працівників поліції та ставили б під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу в даному провадженні, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння в працівників поліції бути не може, оскільки, медичне обстеження належним чином проведено не було, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані спяніння, а за відмову від проходження огляду на стан спяніння, що, враховуючи вищезазначене, є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено, до якого саме закладу охорони здоров`я йому пропонують проїхати для проведення медичного обстеження на предмет виявлення наркотичного спяніння, оскільки таке розяненя не передбачено чинним КУпАП.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів апелянта про те, що окрім рапорту співробітників поліції, інших доказів відмови від проходження медичного огляду в матеріалах справи немає, оскільки в матеріалах справи, поміж протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції, також наявний відеозапис, на якому зафіксована пропозиція працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння та на що останній відмовився.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів у справі, а тому апеляційним судом не приймаються.

На переконання апеляційного суду, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів законність оскаржуваного судового рішення, а тому наведені захисником доводи апеляційної скарги не можуть бути такими, що тягнуть за собою його безумовне скасування.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Пономаренка Олександра Юрійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун