25.11.2022 Справа № 756/9883/22
№ 756/9883/22
№ 3/756/5555/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 листопада 2022 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 219769, 06 жовтня 2022 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці за адресою: м.Київ, вул. Бережанська, 20, образливо чіплявся до перехожих громадян, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 219770, 06 жовтня 2022 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме припинити дрібне хуліганство, яке чинив ОСОБА_1 .

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173, 185 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненні правопорушень не визнав та вказав, що 06 жовтня 2022 року, близько 12 год. 30 хв., йшов за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Проходячи повз працівників поліції, які знаходились в дворі, останні почали вимагати у нього пред`явити документи, а потім безпідставно застосували кайданки.

ОСОБА_1 вказує на необґрунтованість складених щодо нього протоколів, оскільки на їх складення не було правових підстав, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КпАП України.

Працівники патрульної поліції Савка Р. та Максименко М. , які склали протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 219769 та № 219770 та які мали б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КпАП України, на виклик в судове засідання - не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Водночас, судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого убачається, що ОСОБА_1 йде по тротуару. В подальшому, до ОСОБА_1 підходить працівник поліції та вимагає пред`явити документи. ОСОБА_1 відмовляється пред`явити та документи та повідомляє, що не розуміє підстав для такого пред`явлення. Працівники поліції застосовують кайданки та садять ОСОБА_1 до службового автомобіля.

Таким чином, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, зокрема, відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративних правопорушень передбачених статтями 173, 185 КпАП України.

Так, правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173, 185 КпАП України, матеріали справи містять тільки протоколи серії ВАБ № 219769 та № 219770, які були складені патрульними поліцейськими та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Суд враховує положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять інших відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в його діях ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 КпАП України, зокрема відомостей та доказів, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство або ж чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, який намагався припинити дрібне хуліганство, яке чинив ОСОБА_1 .

Наданий працівниками поліції та досліджений судом відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, жодним чином не обґрунтовує та поза розумним сумнівом не доводить відомості, які висвітлювались поліцейськими у протоколах серії ВАБ № 219769 та № 219770.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованих правопорушень, передбачених саме статтями 173, 185 КпАП України.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважаються адміністративними правопорушеннями, передбаченими статтями 173, 185 КпАП України, а отже, приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 173, 185, 251, 256, п.1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за статтями 173, 185 КпАП Українивідносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко