Справа № 522/7025/22
Провадження № 3/522/6613/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2022 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси 09 червня 2022 року надійшла для розгляду справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 164471 від 02.06.2022 року, 02 червня 2022 року біля 16 години 30 хвилин, гр. ОСОБА_1 , знаходячись на Чкаловському пляжі біля «Траси здоров`я» в м. Одесі, вчинив опір працівникам поліції, а саме не хотів вийти з моря, виражався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судове засідання 17 червня 2022 року ОСОБА_1 з`явився, був ознайомлений з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 268 КУпАП України. Заперечував щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також подав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно повернути для належного оформлення до Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до приписів ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення, всупереч ч. 1 ст. 256 КУпАП не містить даних про наявність свідків та понятих вчиненого правопорушення. Також, у відповідних графах, під час складання протоколу, не зафіксовано і їх відсутність.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, попри положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення належних доказів правопорушення до матеріалів справи не додано.

Матеріали справи, які надійшли до суду, взагалі складаються тільки із протоколу про адміністративне правопорушення, зареєстрованого повідомлення співробітника поліції на лінію 102, двох рапортів поліцейських, зафіксованої відмови ОСОБА_1 від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України та копії посвідчення ОСОБА_1 .

Так, наданих матеріалів, на переконання суду не достатньо для висновку про винуватість або невинуватість тієї чи іншої особи.

Даний висновок може бути зроблений після додаткового більш ретельного збирання доказів, встановлення очевидців, встановлення інших учасників дорожньо-транспортної події, збирання фото та відео доказів.

Зі змісту ст.245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.

Крім того, 29 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справ № 310/4923/17(2-а/310/157/17) вказав, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення і винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія і вина особи повинні бути прирівняні до доведеної невинності цієї особи.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 164471 від 02 червня 2022 року підлягає поверненню до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного доопрацювання, оформлення та збору доказів.

Згідно до абз.5 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП України, відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, в яких саме діях виразилась злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та які саме вимоги правоохоронного органу були до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, та відсутності належних доказів не вбачається в чому полягав склад адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП.

За таких обставин, суд нездатний всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 455958 від 14 березня 2022 року з додатками до нього підлягають поверненню до Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для належного оформлення, усунення недоліків, збору доказів для можливості прийняття висновку про винуватість або невинуватість особи, відносно якої складено протокол.

На підставі викладеного, керуючись ст.251, ст.245, ст.256, ст.268, ст. 277, ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про адміністративне порушення, передбаченого ст.185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 для належного оформлення, з підстав, зазначених в мотивувальній частині постанови.

Суддя А.В. Науменко