ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Жура Н.О., з участю прокурора Гайдар О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Ткачова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу особи , що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , уродженки с.Наталіне Красноградського району Харківської області, РНОКПП НОМЕР_1 , працює директором Державного підприємства «Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування», громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді , ОСОБА_1 , будучи директором Державного підприємства «Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування», є суб`єктом декларування, згідно з п.п. «а» п.2 ч.І ст.З Закону №1700- VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за згідно з абзацом 15 частини 1 ст.1 цього ж Закону суб`єктом декларування, в порушення вимог частини 1 ст.45 Закону №1700- VII, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2020 рік. а саме 06.04.2021, чим скоїла адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.І ст.172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є дата несвоєчасного подання декларації 06.04.2021.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі особа , що притягується до адміністративної відповідальності , просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року щодо неї скасувати застосувати малозначність та звільнити від адміністративної відповідальності , провадження у справі закрити.

На переконання принесеної апеляції ОСОБА_1 вказує , що порушення строків подачі декларації нею допущено у зв`язку з великою завантаженістю на роботі, із значним уповільненням ділової активності внаслідок пандемії.

Апелянт звертає увагу , що термін затримки подачі декларації склав лише 5 (п`ять) календарних днів, та жодним чином не становив великої суспільної небезпеки, не завдало значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. При цьому , наголошує , що навіть на виправлення поданої декларації надається відповідно до п.4 ст.45 Закону «Про запобігання корупції» сім днів .

Посилається також апелянт на те , що жодного прямого чи непрямого умислу у неї не було на вчинення такого правопорушення. Порушення виникло з одночасним обов`язком, як директора державного підприємства забезпечити заробітну плату та сплату податків і зборів, а також виконання фінансового плану. Вчинення правопорушення через необережність виключає притягнення мене до адміністративної відповідальності.

Позиція учасників судового провадження в апеляційному суді

В судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності та адвокат апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити. При цьому уточнили мотиви задоволення, наголошуючи на малозначності діяння. Доводи щодо недоведеності вини не підтримали. Під час апеляційного розгляду автор апеляції подала зміни в яких просила провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги із змінами.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги із змінами, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за яке він підданий адміністративному стягненню , за обставин викладених у постанові , є обґрунтованими , відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами , які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є протокол про адміністративне правопорушення в якому викладені фактичні обставини; декларацією за 2020 рік, яка була роздрукована з офіційного сайту НАЗК; письмові пояснення тощо.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги із змінами, звертаю увагу на таке.

По-перше слід звернути увагу на те, що автором апеляції не заперечується факту подачі декларації із порушенням встановленого законодавством строку, а тому вказані обставини не перевіряються і апеляційним судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність умислу у ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, звертаю увагу на таке.

Апеляційний суд погоджується, що виходячи із нормативного визначення ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою настає тільки в разі несвоєчасної подачі декларації без поважних причин.

Нормативно правові акти дійсно не містять чіткого визначення «поважних причин».

В цій ситуації апеляційний суд виходить із тих фактичних обставин, які на переконання автора апеляції, стали на перепоні своєчасній подачі декларації.

Якщо уважно проаналізувати всі доводи наведені з цього приводу в апеляції і докази, які містяться в матеріалах провадження та надані , в тому числі і ОСОБА_1 , жоден із них не свідчить про поважність причини пропуску строку подачі декларації.

Як вбачається із пояснень самої ОСОБА_1 вона постійно працювала в м. Харків, відрядження відбувались в м. Харків, робочий день у неї був неповний.

Отже ОСОБА_1 мала достатньо часу для подачі декларації у визначений законом строк.

Обсяг виконуваної нею роботи, як керівника, жодним чином не впливає і не скасовує на встановлені законом строки подачі декларації і не зупиняє їх.

Фактів існування непереборних обставин, які перешкодили своєчасно подати декларацію, в апеляції не наводиться.

За таких обставин вважаю, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді місцевого суду.

Стягнення на ОСОБА_1 було накладене відповідно до положень ст.33 КУпАП.

Отже апеляційну скаргу ОСОБА_1 із змінами слід залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу із змінами особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2021 року щодо неї без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин