П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

23 грудня 2022 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали, що надійшливід Головного Управління ДПС у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, працюючого ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 вчинив правопорушення - порушення проведення розрахунків в сфері торгівлі, а саме в період з 19 липня 2022 року по 29 вересня 2022 року здійснив продаж товарів в безготівковій формі через платіжний термінал, без застосування програми реєстратора розрахункових операцій, чим порушив п. 1 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Адвокат Каплоух В.О. до суду також не з`явилася, подавши заперечення на протокол про адміністративне правопорушення з проханням про закриття провадження в справі.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 155-1КУпАПвстановлює відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених статтею155-1КУпАП, може бути особа (працівник), яка допустила порушення порядку проведення розрахунків безпосередньо при здійсненні розрахункових операцій. Крім того, коли забезпечення виконання вимог, передбачених розділом II Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,є обов`язком відповідних посадових осіб, суб`єктом адміністративного правопорушення можуть бути такі посадові особи. При цьому слід мати на увазі, що посадові особи можуть бути наділені певними обов`язками як на підставі посадових інструкцій, так i на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта.

Санкціяч. 1 ст. 155-1 КУпАПпередбачає два суб`єкта відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме: особа, яка безпосередньо здійснює розрахункові операціїдо своїх функціональних обов`язків, та посадовіособи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Так, порядок проведення розрахунків, визначений ст. 3 Закону № 265/95-ВР, встановлює обов`язки суб`єктів підприємницької діяльності щодо проведення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Якщо йдеться про юридичну особу, то забезпечення виконання підприємством, організацією, установою вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань фінансово-господарської діяльності покладається, як правило, на керівника юридичної особи та головного бухгалтера (чи особу, яка виконує його обов`язки).

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Пунктом 12 статті 3Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операціїзобов`язанівести в порядку, встановленому законодавством облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, а такожнадати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.

Згідно п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавствата установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації, серед іншого, шляхом введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів (роз`яснення Національного банкуУкраїни -лист від 28.09.2020 № 57-0009/53844).

Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді (п. 1.4 гл. 1 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22).

Отже, при здійсненні розрахункових операцій в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) необхідно застосовувати РРО.

Вина ОСОБА_1 у вищезазначеному правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04 листопада 2022 року №15063, в якому викладено обставини правопорушення; актом фактичної перевірки від 21 жовтня 2022 року № 32292/26/15/07/ НОМЕР_1 , в якому викладені обставини вчинення правопорушення, зокрема, те, що за наявною податковою інформацією ФОП ОСОБА_1 здійснював торгівельну діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 з 19 липня 2022 року; при цьому ФОП ОСОБА_1 проводив розрахункові операції із застосуванням зареєстрованого ПРРО з 30 вересня 2022 року. Вказаний акт зі сторони суб`єкта господарювання підписаний без зауважень.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1 ч. 1, ч. 1 ст. 155-1, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО