н/п 3/174/239/2022
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 404493 від 21.11.2022, 20.11.2022 о 15:00 год. у АДРЕСА_1 Сергєєв ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, а саме висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою відносно своєї бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого було завдано психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що 20.11.2022 між ним та його бабусею виникла сварка з побутових питань, чи висловлювався нецензурною лайкою та чи погрожував їй фізичною розправою, не пам`ятає.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по справі, а збирання доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення та вини особи у його вчиненні, покладається на особу, яка уповноважена на складання відповідного протоколу і підлягають оцінці судом при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Разом з тим, будь-яких достатніх та допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин та винної поведінки ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Зокрема, у матеріалах справи міститься рапорт (а.с.1), згідно з яким 20.11.2022 о 14.40 год. зі служби 102 надійшло повідомлення особи, яка не побажала назвати себе, про те, що ОСОБА_1 знущається над бабусею ОСОБА_3 у кв. АДРЕСА_3 . Виїздом на місце наряду поліції встановлено, що в квартирі знаходяться ОСОБА_1 та його бабуся ОСОБА_3 , яка пояснила, що був конфлікт з онуком в ході якого останній висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, поліцію не викликала, хто це зробив не знає, від написання заяви відмовилася, претензій до онука не має. Здійснювалася фіксація на нагрудну бодікамеру.

Разом з тим, даний рапорт суддя не приймає у якості допустимого доказу по справі, оскільки він не містить даних про особу, яка його склала, а будь-яких інших достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та вини ОСОБА_1 у його вчиненні матеріали справи не містять, зокрема, запис з бодікамери до матеріалів справи не долучено, ОСОБА_3 по обставинам справи не опитано, очевидці події не встановлені, а ОСОБА_1 факт нецензурної лайки та погроз фізичною розправою ОСОБА_3 заперечує.

Таким чином,зазначені у протоколі обставини фактично базуються лише на припущеннях посадової особи, яка склала протокол, оскільки достатніх та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки ОСОБА_1 не надано, а відтак його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова