Справа № 522/5279/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., при секретарі Пашковському В.О., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україіни, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 360714 від 26.10.2022 року вбачається, що 26.10.2022 року о 10 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по проспекту Гагаріна, 3, став учасником ДТП та залишив місце пригоди, чим ОСОБА_1 на думку інспектора УПП, який склав протокол, порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Викладене, на думку інспектора УПП, який склав протокол про адміністративне правопорушення, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 360714 від 26.10.2022 року, схемою місця ДТП від 26.10.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами адміністративної справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, просив провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 26.10.2022 року о 10 год. 30 хв., керував транспортним засобом «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по проспекту Гагаріна, 3 по правій полосі. Водій автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 при перестроюванні не помітив транспортний засіб «Opel Omega» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , тим самим створив аварійну ситуацію, внаслідок чого ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду у вигляді паркана, для того, щоб уникнути зіткнення. Пояснив, що був вимушений залишити місце ДТП, оскільки винуватець ДТП, який здійснив зіткнення з його автомобілем не зупинився та почав втікати з місця ДТП. Тому він змушений був його наздоганяти. Винуватця в ДТП він не наздогнав, співробітники УПП в Одеській області його особу й не встановили.

Суддя, заслухавши доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно вимог ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, якою визначається крайня необхідність, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

Обставини справи свідчать про те, що небезпека, яка виникла для життя і здоров`я людини, які могли б управляти транспортним засобом, не могла бути усунута іншими засобами.

Крім того, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи зі змісту даної статті суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, діяв у зв`язку з крайньою необхідністю.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись самостійним, беззаперечним та достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені іншими доказами, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.10а Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчиненні дій особою в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Вказані докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність достатніх, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколв про адміністративне правопорушення, спростовували пояснення ОСОБА_1 та вказували на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду міста Одеси: Віктор ІВАНОВ