КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 369/2143/22 головуючий у суді першої інстанції - Хрипун С.В.
апеляційне провадження № 33/824/1704/2022 доповідач у суді апеляційної інстанції - Білич І.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка також містила в собі клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року, щодо притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн.20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,

яка містила в собі клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин. В обґрунтування поважності причин для поновлення строку зазначаючи про те, що лише 03 червня 2022 року він отримав оскаржувану постанову та 13 червня 2022 року подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи зазначену в скарзі обставину щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, покладений в основу судового рішення факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не є доведеним, оскільки ґрунтується на доказах, що зафіксовані з порушенням п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (зі змінами та доповненнями) водій серед іншого зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортними засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі, рапорті та направленні.

Апеляційний суд вважає висновок суду щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, як вбачається із рапорту заст. командира взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УПП у Київській області від 01 лютого 2022 року, відповідно до якого 01 лютого 2022 року перебуваючи у складі екіпажу Комета 352 отримала орієнтування, що за адресою Київська обл. с. Стоянка автомобіль Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого можливо перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Обстежуючи прилеглу територію, було виявлено даний транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу було виявлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував за кермом з саднами на обличчі, постійно користувався серветкою. Йому було запропоновано надати першу медичну допомогу, нащо останній відмовився. Також було виявлено, що гр. ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`ягніння: поводив себе неадекватно, намагався покинути місце зупинки, не надав документи. Даного громадянина було затримано та доставлено до БПП в с. Чайки за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського 32, складено протокол про адміністративне затримання АЗ № 150924.

Водію ( ОСОБА_1 ) у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та за відмови, проїхати до найближчого медичного закладу. На що водій ОСОБА_1 відмовився, було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ 226608 від 01 лютого 2022 року, водія відсторонено від керування.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 226608, водій ОСОБА_1 01 лютого 2022 року приблизно о 15 годині 50 хвилин керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Київська 10 в с. Стоянка, Бучанського району, (колишній Києво-Святошинський район), Київська область, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився.Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол та надавати пояснення по суті правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджуваний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, вказує на те, що ОСОБА_1 була пред`явлена відповідна вимога щодо проходження медичного огляду та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку. Однак, ОСОБА_1 не вчинив дій, спрямованих на проходження обстеження та виявлення перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Тобто обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано була розцінена працівниками поліції як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 викласти свої заперечення або зауваження з цього приводу у протоколі про адміністративне правопорушення, останній не навів. Відтак, не спростовував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції № 470564 є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення п. 9 р. ІІ Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 судом відхиляються.

Пунктом 3 розділу 1 даної Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року, який набув чинності 17 березня 2021, внесено зміни до КУпАП, зокрема до ст. 266 КУпАП.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Частиною 6 ст.266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 №1103 (далі - Порядок) передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Таким чином, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, (у випадку непогодження з результатами огляду, проведеному на місці зупинки), тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, як вбачається із вищенаведених положень законодавства, у разі проведення огляду на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд повинен мати результат. Відтак у випадку відсутності результатів огляду, такий огляд не відбувся.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника про те, що матеріали справи не містять доказів відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 р. ІІ вказаної інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з цим, з протоколу адміністративного правопорушення вбачається, що особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, таким чином положення п.9 р ІІ Інструкції не підлягають застосуванню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до Інструкції, містить всю необхідну інформацію, визначену законодавством, щодо обставин правопорушення по суті обвинувачення.

Доводи скаржника про те що суд не врахував, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи є необґрунтованими, оскільки суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності.

Як вже зазначалось вище, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є самостійним адміністративним правопорушенням за що передбачено відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не доставляли до закладу охорони здоров`я для проходження огляду не стан алкогольного сп`яніння досліджена судом апеляційної інстанції, не доводить факту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Останній помилково ототожнює поняття відмови особи від проходження огляду на місці зупинки від пропозицій пройти огляд у закладі охорони здоров`я та відмови від проходження огляду вже у медичному закладі.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не має правового значення те, що ОСОБА_1 не доставлявся до закладу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 226608, водій ОСОБА_1 01 лютого 2022 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити скаржникові строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Білич