Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2803/22 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 16.03.2022 року о 21:10 год., у м. Житомирі по вул. Отаманів Соколовських, 1, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та прийняття нової постанови про закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність та не повідомив його про час та місце розгляду справи.

На його думку у справі відсутні належні та допустимі докази його вини, оскільки працівники поліції порушили його права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не вручивши йому копію протоколу.

Також, суд не вправі був обґрунтовувати свої висновки на поясненнях свідків, оскільки їх допиту не здійснив.

Зазначає, що в протоколі відсутні дані про фіксацію правопорушення за допомогою відеозапису, а тому він є неналежним доказом.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , а копію постанови суду він отримав лише 06 червня 2022 року.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду згідно вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання на розгляд своєї апеляційної скарги неодноразово (05.07.22, 26.07.22, 29.09.22, 08.11.22, 06.12.22 року) не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд справи, в тому числі на 06.12.22 р., що підтверджується телефонограмою апеляційного суду від 08.11.22 року, клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 06.12.22 р. не заявляв.

Апеляційним судом вживались заходи для виклику ОСОБА_1 шляхом оголошення про виклик до суду (08.11.22 р. о 10:30) на офіційному веб-сайті судової влади України (https://zta.court.gov.ua/sud4805/pres-centr/general/1327800/), враховуючи тривалий термін знаходження справи в провадженні, неодноразове відкладення розгляду справи апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких слідує, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Алкотест Драгер» або в медичному закладі, від якого останній відмовився, а також відеозаписом здійсненим поліцейськими.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки наявні у нього ознаки свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність ознак сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), неодноразово запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на місці або у медичному закладі, від якого він ухилився.

Зазначені докази, які на думку апеляційного суду є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Підстав для визнання доказів, якими суд обґрунтував свої висновки, неналежними або недопустимими апеляційний суд не вбачає, а відповідні доводи апелянта вважає необґрунтованими та спростованими судом першої інстанції.

Також, апеляційний суд враховує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи щодо нього Богунським районним судом.

За місцем його проживання судом тричі направлялись судові повістки рекомендованими листами про необхідність з`явитись на розгляд справи, інших засобів зв`язку він не надав.

Всі ці обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, який знаючи, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення і що його розгляд буде здійснюватися судом жодної зацікавленості не виявляв, хоча мав достатньо часу, щоб організувати свій захист, заявити клопотання, подати докази.

Висновки суду повністю узгоджуються з практикою Європейського суду, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Не дають підстав для скасування судового рішення і інші доводи апелянта, які є формальними та жодним чином не свідчать про незаконність чи необґрунтованість прийнятого рішення, оскільки висновки суду ґрунтуються на доказах, що містяться у матеріалах справи.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною та обов`язковою, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 травня 2022 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук