Номер провадження: 33/813/1256/22
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Заіченко В. Л.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши за участю представника адвоката правопорушника Максименко Г.В. справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 30.09.2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобів строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову суду від 30.09.2022 року. В обгрунтування доводів посилається на те, що не вживала у той день алкогольних напоїв, не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а була у стресовому стані, оскільки 2 роки тому помер її чоловік ОСОБА_2 . Також нервувала через ситуацію, яка є у країні та була засмучена, оскільки має маму ОСОБА_3 , яка є інвалідом І групи, важко хворіє і її потрібно возити до лікарні.Вимоги мотивує тим, що суд розглянув справу у її відсутність, в порушення ст.268 КУпАП, чим позбавив можливості надати пояснення у суді та захистити свої права. Зазначає, що повістку про виклик до суду не отримувала, з 23.09.2022 року по 02.10.2022 року перебувала на лікарняному, а тому не мала змоги бути присутньою у судовому засіданні. Просить постанову суду першої інстанції від 30.09.2022 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171994, згідно якого: «18.08.2022 року о 13:40 годині на 17 км автодороги Одеса - Білгород - Дністровський, смт.Великодолинське по вул. Чорноморська, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «NISSAN», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів та мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів та у спеціалізованому медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП».

Суддя зазначає таке.

Відповідно до ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП - особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України - на водія покладається обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду (у відповідності до п.2 розділу І Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - о огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану).

Відповідальність за порушення п. 2.5. ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, становить самостійний склад адміністративного правопорушення та не залежить від встановлення факту наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння водія

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилилася, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася, відповідні її дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 171994, що є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП а тому суддя апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 через неотримання останньою судової повістки про виклик до суду спростовуються матеріалами справи, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення, з відміткою про його вручення (а.с. 13). Підстав ставити під сумнів достовірність даних, внесених працівниками АТ «Укрпошта» у апеляційного суду не має.

Також суддя апеляційної інстанції бере до уваги, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду та бере до уваги те, що у відповідності до ст. 268 КУпАП - ст. 130 КУпАП не підпадає під перелік статей де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Крім того, суддя апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта в апеляційній скарзі про перебування ОСОБА_1 на лікарняному з 23.09.2022 року по 02.10.2022 року, оскільки будь-яких клопотань чи заяви про відкладення розгляду справи через хворобу та про поважність причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції матеріали справи не містять. Апелянтом таких доказів на підтвердження апеляційних доводів про перебування ОСОБА_1 на лікарняному 3 23 вересня 2022 року по 02 жовтня 2022 року (довідок, висновків) до апеляційного суду також не надано.

Також суддя апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складений відносно неї протокол, не скористалася своїм правом на захист у суді і використала той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважала за потрібне (суддя враховує правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» - сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання).

Доводи апелянта щодо того, що вона перебувала у стресовому стані через смерть чоловіка (помер 2 роки тому) та через ситуацію в країні, що вона була засмучена, оскільки має маму інваліда І групи - є безпідставними та на думку апеляційного суду є спробою ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Суддя апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_1 є людиною похилого віку, є пенсіонером, однак зазначає, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно вимог ст. 14, ст.53 Закону України «Про дорожній рух» - учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Суддя апеляційної інстанції доходить висновку, що постанова суду від 30.09.2022 року відповідає вимогам закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, поскільки доводи щодо скасування оскаржуваного рішення, наведені та зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є такими, спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Підстав для скасування постанови Київського районного суду від 30.09.2022 року суддя апеляційного суду не вбачає, у зв`язку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Одеси від 30.09.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобів строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОДЕСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.Л. ЗАІЧЕНКО