Справа №: 700/715/22
Провадження № 3/700/395/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України Про адміністративні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 309671 від 12.10.2022 року, ОСОБА_1 12.10.2022 року о 18 год. 40 хв. у с. Виноград Звенигородського району Черкаської області, по вул. Центральній, 16 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на виявлення ступеню алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив викладені у протоколі події та пояснив, що 12 жовтня 2022 року близько 18 год. 30 хв. у с. Виноград Звенигородського району Черкаської області він із товаришем їхав на автомобілі, який належить його батькові до ставка. Керуючи вказаним авто, їх зупинили працівники поліції, які пред`явили йому звинувачення у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували 10 (десять) тисяч гривень за вирішення даного питання. Відмовившись надавати кошти, він наполягав на тому, щоб їхати у лікарню на освідування, проте поліцейські на його вимогу не реагували, вилучили у нього ключі від автомобіля, посвідчення водія, техпаспорт на авто та повідомили про оформлення відповідних документів, акту вилучення, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього, він зателефонував своєму батькові ОСОБА_2 та повідомив вказані обставини. За годину приїхав батько разом із ОСОБА_3 , співробітники поліції повернули ключі від автомобіля та техпаспорт, не надавши будь-яких документів. Протокол про адміністративне правопорушення йому теж не надали. Потім він вирішив поїхати до працівників поліції з метою отримання тимчасового талону, копії протоколу, направлення до медичного закладу на освідування. Поліцейський не надав вказаних документів, аргументуючи тим, що водій відмовився раніше від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і така відмова зафіксована на відеокамеру. Отже, зважаючи на вищевикладене, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки направлення до медичного закладу поліцейські йому не вручили, натомість відмовилися від його пропозиції поїхати до лікарні, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Поліцейський СПД № 2 Звенигородського РВП у призначене судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 309671 від 12.10.2022 рокута додані до нього матеріали і докази, наявний у матеріалах справи відеозапис, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адмінстративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Відповідно до положень ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 309671 від 12.10.2022 року ОСОБА_1 12.10.2022 року о 18 год. 40 хв. у с. Виноград Звенигородського району Черкаської області, по вул. Центральній, 16 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на виявлення ступеню алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із диспозиції ст.130 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України - відмова особи, яка керує транспотним засобом, на вимогу поліцейського від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395.

Зокрема, в розділі 2 зазначеної Інструкції № 1395 передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

В частині 1 Розділу 10 зазначеної Інструкції № 1395 передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). В пункті 6 вказаного Порядку № 1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналогічні положення закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09.11.2015 р. за №1452/735 України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858.

За правилами п.4 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В п. 7 Розділу 1 Інструкції №1452/735 закріплено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Дані норми відповідають вимогам статті 266 КУпАП, яка встановлює, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. І тільки у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, наявного у матеріалах справи, не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеофіксація розпочинається із розмови працівників поліції із ОСОБА_1 , в якій поліцейський просив надати ключі від автомобіля і одночасно зазначав, що водій відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. У свою чергу ОСОБА_1 відмовлявся надати ключі від автомобіля і просив поліцейських їхати до медичного закладу, на що вони йому відмовляли вказуючи, що протокол про адміністративне правопорушення вже складений.

Таким чином, вказаним відеозаписом, який є доказом у справі, не підтверджено факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що є складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Навпаки, ОСОБА_1 декілька разів просить поліцейських проїхати з ним до лікарні для проведення огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що в його присутності протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, від його підпису він не відмовлявся. Доказів, на спростування цього твердження, матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом . Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі Кобець проти України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом враховується те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що останньому було вручено направлення для проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, а також відмови від проходження такого огляду.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео фіксації, поясненнях свідків тощо.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 130, 283, 284, 285, 289 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Суддя - Н. В. Бесараб