Справа № 643/3217/22
Провадження № 3/643/1739/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 347787 від 06.12.2022, ОСОБА_1 06.12.2022 о 15:30 год. біля буд. 61 по вул. Салтівське шосе в м. Харкові здійснював торгівлю алкоголем без марок акцизного збору та дозвільних документів.

Вказані дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 164 КУпАП як порушення порядку провадження господарської діяльності.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, а також смс-повідомлення на номер його мобільного телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою.

Враховуючи встановлені законодавством строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 1 ст. 164 КУпАП, яка називається «Порушення порядку провадження господарської діяльності», передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1 ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює здійснення господарської діяльності та її певних видів.

Під господарською діяльністю, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК), розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГК, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ст. 42 ГК підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою підприємництва (господарської діяльності) є її систематичність.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно, істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт реалізації певної продукції за винагороду, а й систематичний характер таких дій, оскільки тільки в разі їх систематичності такі дії набувають ознак господарської діяльності.

Систематичність відповідних дій передбачає їх здійснення не одноразово, а не менше ніж три рази протягом календарного року.

Таким чином, до предмету доказування в даній адміністративній справі відноситься в тому числі доведення систематичності здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідної діяльності з реалізації продукції, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, органи, що склали матеріал про адміністративне правопорушення, повинні надати суду докази систематичності реалізації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідної продукції, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Всупереч вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, таких доказів суду не надано.

До суду надійшли наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та квитанція про отримання на зберігання речей.

Протокол про адміністративне правопорушення, а також інші матеріали справи не містять даних щодо систематичності здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідної діяльності з реалізації товарів.

У судове засідання з`явився працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Згідно його пояснень, у тому числі письмових, факт був виявлений вперше, систематичності не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не надано суду доказів систематичність дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо реалізації відповідної продукції.

Виникли сумніви щодо систематичності дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з реалізації відповідної продукції, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь вказаної особи та приходить до висновку щодо недоведеності систематичності здійснення нею вказаною діяльності з реалізації продукції, а відтак до недоведеності здійснення господарської діяльності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки не доведено здійснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, господарської діяльності.

Аналогічні висновки щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП в разі недоведення систематичності здійснення нею відповідної діяльності з реалізації товарів, надання послуг, неодноразово висловлювались судами апеляційної інстанції, зокрема в постановах: Львівського апеляційного суду від 18.03.2020 року по справі № 444/1/20 (номер в ЄДРСР 88321829); Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 року по справі № 454/1660/19 (номер в ЄДРСР 85741045); Херсонського апеляційного суду від 25.10.2019 року по справі № 645/3086/19 (номер в ЄДРСР 85343751); Хмельницького апеляційного суду від 27.03.2019 року по справі № 680/26/19 (номер в ЄДРСР 80750327); Херсонського апеляційного суду від 27.12.2019 року по справі № 766/17079/19 (номер в ЄДРСР 86667823); Хмельницького апеляційного суду 19.03.2019 року по справі № 676/863/19 (номер в ЄДРСР 80554690); Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2019 року по справі № 202/6506/19 (номер в ЄДРСР 86602746); Луганського апеляційного суду від 27.09.2019 року по справі № 408/4104/19-п (номер в ЄДРСР 84577609).

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Оскільки суд розглядає справу в межах, визначеним протоколом про адміністративне правопорушення, у суду відсутні підстави за власною ініціативою вирішувати питання щодо наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інших адміністративних правопорушень, ніж те, за яке особа притягається до відповідальності в даній справі (правопорушення, передбачене ст. 164 КУпАП).

Керуючись ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Речі, вилучені у ОСОБА_1 згідно квитанції від 08.12.2022 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.