Номер провадження: 33/813/850/22
Номер справи місцевого суду: 496/1993/22
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Мілєвої М.С.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАПта піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 22.11.2022 року з`явився апелянт ОСОБА_1

ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа. Раніше від ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, у якій ОСОБА_2 просив судове засідання по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року проводити за його відсутності, а у вимогах ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови суду просив відмовити, залишивши апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду від 27 червня 2022 року без змін (а.с. 27, 28).

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, яка в свою чергу призвела, до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №322551 від 26.05.2022 року, 26.05.2022 року о 13:50 год. в м. Біляївка, по вул. Суворова водій керував автомобілем марки «LEXUS LX470», державний номер НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вулицею О.Головатого не надав переваги в русі автомобілю марки «HYUNDAI TUCSON», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з лівого боку по вул. О.Головатого та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

У апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично наполягав на тому, що він не погоджуються із обставинам дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася 26.05.2022 року о 15год.10 хв. в м.Біляївка, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року та вимог ст. 256 КУпАП, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначено, що він порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), однак незрозумілим є питання, як він міг порушити вказаний пункт ПДР, якщо автомобіль марки HYUNDAI TUCSON», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , рухався з лівого боку відносно його автомобіля, а відповідний пункт Правил дорожнього руху України зобов`язує дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

При цьому, ОСОБА_1 також зазначає, що розглядаючи надалі вказану дорожньо-транспортну ситуацію, судом не враховано специфіку регулювання вказаного перехрестя, де сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме те, що на вулиці О. Головатого в м. Біляївка, від вулиці Суворова в напрямку вулиці Заводська (автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 рухався з боку вулиці Заводська) організовано односторонній рух (від вул. Суворова в напрямку вул. Заводська), підтвердженням чого являється довідка КП «НАШ ДІМ» від 05.07.2022 року за № 474 про те, що вулиця Отамана Головатого від перехрестя вул. Суворова до перехрестя вул. Заводська є вулицею з одностороннім рухом, про що також свідчать встановлені там дорожні знаки та підтверджується фотографіями, зробленими на даному перехресті, які апелянт просив долучити до матеріалів справи.

Апелянт ОСОБА_1 також наголосив, що відповідно до п.1.4. ПДР України, згідно якого кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, був впевнений, що з лівого від нього боку не може перебувати транспортний засіб, який рухається проти встановленого напрямку руху транспортних засобів, так як рухатися проти напрямку руху транспорту заборонено, тобто, в будь-якому випадку, з лівого боку ніякого транспорту не повинно бути.

В суді апеляційної інстанції зазначені доводи знайшли своє підтвердження, зокрема поясненнями самого ОСОБА_2 , який вказав, що не помітив знаку « кирпич» - проїзд заборонено, тому продовжував рухатись по вул. О. Головатого в напрямку перехрестя до вул. Суворова, порушуючи правила дорожнього руху.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються фотофіксацією події та копією «гугл-мапи».

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Зазначена постанова суду, ОСОБА_2 у апеляційному порядку не оскаржена.

Враховуючи викладені обставини апеляційний дійшов висновку, що суд першої інстанції в своїй постанові не навів належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст.124 КУпАП, а тому вважає вину ОСОБА_1 недоведеною.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся в порушення вимого статей 245 та 280 КУпАП, а саме судом була допущена неповнота судового розгляду, що, в свою чергу, призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а тому постанова Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення. На підставі вищезазначеного справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи виключає застосування положень ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 27 червня 2022 року - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра