Справа № 205/7627/22
Провадження № 3/205/3601/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД № 355859 від 25.10.2022 року водій ОСОБА_1 25.10.2022 року о 15 годині 55 хвилин в м. Дніпро, пр. І. Мазепи, 45, керуючи транспортним засобом «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , скоїв ДТП, а саме: скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz 416 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився позаду нього, після чого місце ДТП залишив, до поліції не повідомив, але вжитими заходами розшуку був встановлений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10А правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про визнання вини та щире каяття у вчиненні адміністративного правопорушення, в якій просив не позбавляти його права на керування транспортним засобом.

Від потерпілого ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просив розглянути справу без його присутності, не заперечував проти накладення стягнення не пов`язаного з позбавленням права кресання транспортним засобом.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху встановлено, що в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Вина водія ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, повністю підтверджується протоколом серії ААД № 355859 від 25.10.2022 року, заявою ОСОБА_1 .

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, отримавши статус водія ОСОБА_1 одночасно взяв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оцінюючи надані докази за своїм власним переконанням з позиції їх належності та допустимості, суддя доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно із ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу порушника, який вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, суддя доходить висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника є достатнім і необхідним для його виховання.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 401, 122-4, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Наталія Георгіївна Остапенко