ПОСТАНОВА

іменем України

07 грудня 2022 рокуСправа №451/877/22
Провадження № 3/451/513/22

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працює оператором у ТзОВ «Радехівський цукор», жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 , 13 серпня 2022 року о 20 год. 53 хв. в с. Корчин по вул. Зарічна, 89, керував транспортним засобом Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 ARHK-0510, результат тесту: 0,82 проміле, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

На підтвердження винності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду подано:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД №330319 від 13.08.2022, з якого видно, що ОСОБА_1 , 13 серпня 2022 року о 20 год. 53 хв. в с. Корчин по вул. Зарічна, 89, керував транспортним засобом Skoda Octavia А5, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 ARHK-0510, результат тесту: 0,82 проміле;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатора ALCOTEST 6820 ARHK-0510, з якого встановлено, що огляд ініційовано у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці; результат огляду: проба позитивна 0,82 проміле;

- чек до газоаналізатора Drager ALCOTEST 6820 ARHK-0510, з якого констатовано, що під час тестування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.08.2022 року о 20:57 год., встановлено результат 0,82 проміле;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КП «Червоноградська міська лікарня Червоноградської міської ради» від 13.08.2022, з якого видно, що ОСОБА_1 від огляду відмовився.

- відеофіксацією адміністративного правопорушення ОСОБА_1 від 13.08.2022;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №340065 від 13.08.2022, з якої видно, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

- довідку Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, якою встановлено, що ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що він взагалі не керував транспортним засобом, ним керував ОСОБА_2 , який пересів на місце пасажира. Тобто коли автомобіль зупинився, він повідомив поліцейкому (жінці), що у нього відсутні документи, а власник сидить збоку на сидінні пасажира, вона запропонувала, щоб вони помінялися місцями, що вони і зробили. Після цього, остання попросила надати документи і він вийшов із автомобіля уже з водійського місця і надав свої документи. Тоді його покликав інший поліцейський і запропонував йому пройти огляд, хоч жодних ознак на стан алкогольного спяніння не озвучував. Він погодився пройти огляд, оскільки алкогольних напоїв не вживав, лише пив домашній квас. Вказане може підтвердити свідок ОСОБА_2 , якого просив допитати в судовому засіданні. Вважає, що поліцейські здійснили по відношенні до нього провокацію, оскільки він транспортним засобом не керував, йому було повідомлено про складання протоколу про керування без ремня безпеки, що він заперечував. Після огляду поліцейський продовжував зупиняти інші транспортні засоби, перевіряти документи, тому у нього є сумніви щодо показника Драгера, так як такий міг належати іншій особі, оскільки він спиртних напитків не вживав. Якби йому було поз"яснено порядок проходження огляду у медичному закладі, він би цим скористався, оскільки не вживав спиртних напитків, проте йому не було цей порядок роз"янено і в медичний заклад взагалі не запропонували поїхати.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що в цей день він із дружиною поїхали до ОСОБА_1 . Діти іх гралися, а дружини відпочивали, вони сіли в автомобіль, він за кермо, а ОСОБА_1 та поїхали по справах. Іх зупинили працівники поліції, до автомобіля підійшла поліцейська (жінка), яка не представилась та почала вимагати документи. Він повідомив, що документи при ньому відсутні та, що власник автомобіля сидить біля нього поруч. Поліцейська запропонувала їм швидко помінятися місцями, що вони і зробили. Підстави зупинки не повідомляла, лише попросила надати документи для перевірки. ОСОБА_1 вийшов із автомобіля із водійського місця на надав свої документи. Жодних ознак, які б вказували про стан алкогольного спяніння не озвучувала.

Захисник Мулявка О.В. просив суд закрити провадження у справі, оскільки під час розгляду справи вбачаються численні порушення вимог Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, після зупинки транспортного засобу поліцейський повинен був безперервно оформляти матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, а не продовжувати зупинки інших транспортних засобів і проводити перевірку документів. Оскільки показник Драгера на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 не зафіксовано за відеозапис, зупинка транспортного засобу була о 20:53, після чого поліцейський продовжував перевірку інших транспортних засобів, що вбачається із відеозапису, а протокол про адміністративне правопорушення складено аж о 21:30, то він вважає, що у матеріалах справи відсутні докази про належність цього показника саме ОСОБА_1 . Крім цього ОСОБА_1 працівники поліції не розяснили порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, та більше того такий не запропонували особі, що підтверджується відеозаписом, хоч у матеріалах справи є направлення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду у медичному закладі відмовився. Крім цього, три відеозаписи, які є беззвучними, переривчастими проводяться із салону автомобіля, хоч повинні фіксуватись на боді камеру із звуком. Наступні три відеозаписи (переривчасті) із звуком також не підтверджують стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 , а навпаки спростовують і підтверджують ще той факт, що ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Враховуючи вищенаведене, вважає, що поліцейськими не встановлено стан алкогольного спяніння у порядку, визначеному законом. Заперечував в судовому засіданні щодо виклику та допиту в судовому засіданні працівників поліції, оскільки останні є зацікавленими особами і їх покази не можуть бути взяті судом до уваги, так як суд розглядає справу на підставі матеріалів. Відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом досліджувалися в судовому засіданні шість відеозаписів від 13 серпня 2022 року, оскільки на цьому наполягав захисник. Перший відеозапис, який є беззвучний 20:55 та вівся із салону поліцейського автомобіля, з якого вбачається зупинка транспортного засобу, з якого не видно хто є його водієм, лише номерний знак автомобіля НОМЕР_2 до якого підходить поліцейська (жінка). Другий відеозапис 20:58, який є беззвучний та вівся із салону поліцейського автомобіля, з якого вбачається, що автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2 припаркований на узбіччі, неможливо зрозуміти зміст розмови, лише видно, що працівник поліції (чоловік) надає особа Драгер для проходження на стан алкогольного спяніння, проте самого показника Драгера із цього відео не видно і такий показник працівник поліції не фіксує на камеру. Третій відеозапис 21:01, беззвучний та вівся із салону поліцейського автомобіля, з якого вбачається, що учасники події знаходяться на вулиці, автомобіль припаркований, а інспектор (чоловік) продовжує зупиняти наступний автомобіль, хоч повинен був проводити безперервне оформлення адміністративних матеріалів. Четвертий відеозапис 20:57 який із звуком з якого вбачається, що поліцейський (чоловік) зупиняє інший транспортний засіб, виявляє порушення про перевезення дитини в салоні автомобіля без автомобільного крісла, перевіряє документи, попереджає водія про недопустимість в наступному порушень, оскільки дитина не може бути в салоні автомобіля без автомобільного крісла. Пятий відеозапис із звуком 21:23 працівник поліції, який проводив зупинку іншого транспортного засобу, складає протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, де особа заперечує факт керування транспортним засобом не без ременя безпеки. Шостий відеозапис 21:30 на якому працівник поліції надає особі підписати протокол про адміністративне правопорушення і останній пише пояснення та погодився отримати тимчасовий дозвіл. При цьому працівник поліції не розяснює порядок проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та не отримує відмови від проходження стан алкогольного спяніння (а.с.10).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто відповідальність наступає в двох аспектах керування в стані алкогольного, що підтверджено стан алкогольного сп"яніння та керування і відмова від проходження на стан алкогольного сп"яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Факт пересідання свідка ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 , пропозиція поліцейської (жінки) це зробити, як і керування транспортним засобом без ремня безпеки суддею не встановлено у судовому засіданні, оскільки із відеозаписів переривчастих, безвучних неможливо встановити чи спростувати дані обставини, оскільки обилва автомобілі, які стояли один напроти одного, як поліцейський так і автомобіль із номерним знаком НОМЕР_2 були із увімкненими фарами (див. відеозапис).

Оскільки відеозапис є переривчастим, беззвучним із салону поліцейського автомобіля, на цьому відеозаписі видно огляд приладом Драгер ОСОБА_1 , проте не зафіксовано на відеозапис його показник, а поліцейський, який надавав прилад Драгер для огляду продовжував зупиняти інші транспортні засоби, проводити перевірку документів, тому на думку судді не виключається, що роздруківка приладу Драгера, яка не зафіксована на відеозапис, може належати іншій особі (а.с.3).

Також працівник поліції не пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом, проте до матеріалів справи долучив направлення на огляд в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею не викликались у судове засіданні працівники поліції, так як вони відповідно до практики Верховного Суду є зацікавленими особами, їх покази не можуть прийматись судом до уваги та суд не може виконувати функцію обвинувачення.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в ході судового засідання не здобуто та вини в судовому засіданні не встановлено під час огляду відеозапису, а сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.