ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №2 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААБ № 320682, яким ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 29.08.2022 року о 00 годині 13 хвилин в с.Могилівка, Жмеринського району, Вінницької області по вул..Молодіжній, керував транспортним засобом, як водій, «Хонда Діо» без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер 6810», тест № 03383, результат 0.86% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

По даному факту поліцейським СРПП ВП №2 Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Вергелес Н.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав.

Так до матеріалів справи додано компакт диск, на якому міститься лише один відео файл, із якого вбачається відсутній будь-який неправомірних дій у громадянина ОСОБА_1 .

Долучений до матеріалів адміністративної справи DVD-R диск вочевидь не містять відеофайлів які б підтверджували обставини справи та суть адміністративного правопорушення вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 .

З цих підстав відеодиск суд повинен визнавати неналежним і недопустимим доказом, оскільки ним не зафіксовано факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції не залучено жодного свідка чи очевидця даної події тобто вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

І обставина яку неможливо оминути, що підтверджує безпідставність звинувачення інспектором поліції особи ОСОБА_1 в керуванні транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння, це факт не відсторонення громадянина ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є порушенням з боку працівників поліції п. 1 розділу X Інструкції від 07.11.2015 - водії, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Поліцейська Вергелес Н.О., яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не позбавляла можливості ОСОБА_1 керувати транспортним засобом, хоча зобов`язана була це зробити, оскільки на її переконання водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, що також свідчить про безпідставність складеного протоколу.

Тому в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 , працівниками поліції від керування автомобілем.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав позицію, думку та обґрунтування захисника Смірнова С.М. та просив також вказану адміністративну справу закрити.

Заслухавши пояснення та обґрунтування захисника Смірнова С.М., особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.08.2022 року серії ААБ №320682 за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, одним з основних елементів складу даного адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Як було встановлено під час судового розгляду з усних пояснень захисника та дослідженого відеодоказу, останній не був зупинений працівниками поліції в момент керування ним транспортним засобом. Тому як такі відеодокази при матеріалах справи взагалі відсутні.

У протоколі про адміністративне правопорушення також не зазначені особи, свідки, очевидці чи поняті, які повинні бути присутні про складанні вказаного адміністративного матеріалу.

Згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до матеріалів відеозапис, який мав би міститися на наданому правоохоронцями доказі DVD-R диску не містить відомостей щодо зупинки транспортного засобу поліцейськими водія ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, стосовно роз`яснення поліцейським прав, передбачених ст.63 Конатитуції України та ст.268 КУпАП, особі, яка притягується до адміністративнох відповідальності.

Крім того, працівниками поліції допущені порушення і при складні самого протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки при описанні формулювання правопорушення щодо самої особи правопорушника ОСОБА_1 , останній фактично водієм не являється, враховуючи відсутність у нього посвідчення водія, котре із слів останнього він не отримував що підтверджується і витребуваними матеріалами, які наявні у адміністративній справі, тому до категорії осіб водіїв він не відноситься.

З наведених підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів а також протокол про адміністративне правопорушення, який складений з рядом порушень процесуального характеру суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті не у відповідності до порядку, що передбачено як вказаною інструкцією так і нормами КУпАП.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду, про що свідчить відсутність при матеріалах адміністративної справи, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин та у сукупності із іншими фактами по справі суд дійшов висновку щодо недоведеності винуватості особи за критерієм "поза розумним сумнівом" - доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п. 65 рішення "Коробов проти України").

Отже, оскільки огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, він вважається недійсним, а тому провадження у справ на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.