П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою розташування військової частини НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2022 року о 12 год. 00 хв. черговий військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 , без поважних причин покинув визначене місце несення служби в добовому наряді, залишивши при цьому без нагляду свою табельну зброю ПМ-9мм та набої до неї, а також залишив без охорони особовий склад підрозділу, озброєння, боєприпаси.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину визнав та підтвердив обставини викладені у протоколі.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадян, призваних на військову службу під час мобілізації.

Відтак, ОСОБА_1 набув статус військовослужбовця, тобто особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку, проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення № 21 від 27.10.2022 року; поясненнях ОСОБА_1 з яких вбачається, що останній повністю підтвердив фактичні обставини правопорушення, викладених в протоколі; поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою та проходячи її на посаді командира роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , всупереч військової служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення статутних вимог недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби, створив передумови до підриву бойової готовності підрозділу, чим допустив недбале ставлення до служби, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАЛ, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підставі викладеного, з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, ступеню його вини, майнового стану, відсутності пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 9-11, 172-15, 221, 252, 283, 284 КУпАП, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Непорада