Справа № 565/1436/22
Провадження № 3/565/654/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на ВП «РАЕС»,

- за ст. 185 КУпАП України,

в с т а н о в и в:

14 листопада 2022 року о 11 год. 02 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в м. Вараш по вул. Рівненській не надав документи на транспортний засіб та документи для засвідчення особи, чим спричинив непокору законній вимозі працівника поліції.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення ст.268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 14 листопада 2022 року близько 11 год. рухався на автомобілі по вул.Рівненській у м. Вараш. Був зупинений працівниками поліції, документи поліцейським не надав, оскільки вважає, що у поліцейських не було жодної підстави вимагати у нього документи для перевірки. Вважає, що невиконання вимоги поліцейського пред`явити документи не може бути кваліфіковано за ст.185 КУпАП, оскільки вказані дії підпадають під ч.1 ст.126 КУпАП. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, cуд дійшов наступних висновків.

Згідно з рапортом старшого сержанта поліції ОСОБА_2 під час патрулювання спільно з капітаном поліції ОСОБА_3 , по вулиці Рівненській, м.Вараш, 14 листопада 2022 року близько 11 год., зупинили автомобіль марки «Citroen С4», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій порушив правила дорожнього руху, а саме перетнув суцільну лінію 1.1 горизонтальної розмітки здійснюючи обгін транспортного засобу який рухався попереду. Водій не пред`явив для перевірки документи зазначені в пункті 2.1., а саме: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, б) реєстраційний документ на транспортний засіб, г) чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Будь яких документів, що посвідчують особу водій не надавав, тому був доставлений до Вараського РВП для встановлення особи.

З дослідженого судом відеозапису убачається, що поліцейський після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 представився, назвав причину зупинки, а саме порушення водієм правил дорожнього руху перетин суцільної лінії розмітки. Поліцейський запропонував водієві надати документи для встановлення його особи. ОСОБА_1 надати документи відмовився, вказав, що його особу встановили на блок-посту, він нічого не порушував, підстави для надання поліцейському документів відсутні. Далі ОСОБА_4 був доставлений до Вараського РВП для встановлення особи.

В письмових поясненнях від 14 листопада 2022 року, та в судовому засіданні, ОСОБА_4 зазначив, що поліцейські з ним поводились зухвало, у відділку поліції на нього здійснювали психологічний тиск, погрожували затримувати кожні три години на виході з дільниці, однак жодних доказів на підтвердженняфакту тиску суду не надано.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про національну безпеку України» зазначено, що громадська безпека і порядок це захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Визначаючи поняття громадського (публічного) порядку та безпеки і покладаючи на поліцію обов`язок забезпечувати такі, законодавець не виділяє сфер, у яких неможливе посягання на відносини щодо встановленого порядку управління. Ключовим у таких ситуаціях є перебування поліцейського при виконанні службових обов`язків. Відтак, відмовляючись виконати законні вимоги чи розпорядження поліцейського, висловлені щодо вчинення адміністративного правопорушення у будь-якій іншій сфері, зокрема у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особа вчиняє посягання на встановлений порядок управління, що становить собою об`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Вказане спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського неможлива при забезпеченні безпеки дорожнього руху

Згідно п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого в подальшому продовжено до 19 лютого 2023 року.

Механізм перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

У п. 7 Постанови закріплено право уповноважених осіб Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Вимога поліцейського надати документи для встановлення особи водія була законною, підстав для відмови у її виконанні у ОСОБА_1 не було.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 444/2115/17 зазначив, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, залежно від того, як вона оцінила ситуацію, вважає таку вимогу безпідставною, навіть якщо згодом виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.

Відтак, ОСОБА_1 після зупинки та роз`яснення йому причин такої зупинки, відмовився надати документи, що посвідчують його особу, тобто здійснив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 099607 від 14 листопада 2022 року, у якому зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, повністю підтверджують доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись статтями 185, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, тобто не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя Г.В.Бренчук