Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/397/22 Головуючий у суді І інстанції: Адаменко І.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Замши Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Замши Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, одружена, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 12 жовтня 2022 року о 15 год. 33 хв. в с. Червонопілля Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Суворова, 14, керувала автомобілем ВАЗ 2101, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Замша Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не вживала та не керувала транспортним засобом у вказаній у постанові час.

Так, ОСОБА_1 12.10.2022 року зранку, близько 7-ї години автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у її користуванні, їздила до м. Бобринець, оскільки був базарний день.

Орієнтовно після 10-ї години в цей же день ОСОБА_1 повернулася до с.Червонопілля. Прямуючи додому за місцем фактичного проживання, її автомобіль зупинився у зв`язку з несправністю двигуна. Вимушена зупинка відбулася на вулиці Суворова. Не змігши запустити двигун автомобіля, ОСОБА_1 пішки прийшла додому та звернулася до сусіда ОСОБА_3 , який мешкає в цьому ж будинку (будинок поділений на 2-х господарів), з проханням допомогти доставити автомобіль до двору.

ОСОБА_4 погодився допомогти, однак повідомив, що транспорт, яким можна буде притягнути автомобіль з`явиться лише після обіду.

Близько 15-ї години ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 про те, що незабаром має під`їхати транспорт для буксирування і необхідно підійти до автомобіля. Першим пішов ОСОБА_4 та побачив, що неподалік біля автомобіля ВАЗ 2101 НОМЕР_1 знаходяться працівники поліції. Останні підізвали його та почали розпитувати чий автомобіль і хто ним керує. В цей час з протилежного від автомобіля ВАЗ боку підійшла ОСОБА_1 , яка сказала що це її автомобіль і керує ним вона.

Працівники поліції почали вимагати від ОСОБА_1 документи на автомобіль, а також з невідомих причин почали пропонувати їй пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 не здійснювала керування цим або іншим транспортним засобом, підстав проходити огляд на стан сп`яніння в неї не було.

Вказані обставини в судовому засіданні може підтвердити свідок ОСОБА_4 .

Суд посилається на зібрані по справі докази - технічний відеозапис на СЮ диску, доданий до протоколу.

Вивченням цього відеозапису стороною захисту встановлено, що доказів керування та наявності ознак сп`яніння у ОСОБА_1 таких як порушення координації рухів, нестійка хода, почервоніння обличчя, ним не зафіксовано. Даний відеозапис містить лише зізнання ОСОБА_1 щодо керування автомобілем, яка дійсно понад чотири години тому ним керувала.

Крім того, цим записом зафіксовано, що працівники поліції, підозрюючи ОСОБА_1 в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, двічі намагаються змусити її сісти за кермо автомобіля для того, щоб поїхати до неї додому з метою перевірки документів.

На думку сторони захисту таким чином працівники поліції мали на меті зафіксувати на відео факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що їм врешті-решт не вдалося.

Таким чином, при винесенні постанови поза увагою суду залишилось те, що визначальними для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, є не тільки факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, а й встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки таким суб`єктом може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На відеозаписі не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 а також його зупинки працівниками поліції.

Зафіксоване на відеозаписі спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не можна вважати належним доказом керування автомобілем, оскільки ОСОБА_1 не вказувала про те, що саме в цей момент (15 годин 33 хвилини) вона рухалася в певному напрямку.

Крім того, факт складання протоколу про адміністративне правопорушення від 12.10.2022 року серії ААВ № 003598 в присутності ОСОБА_1 відеозаписом не зафіксовано, в ньому здійснено запис про відмову в підписі та отриманні. Дана обставина ставить під сумнів складання протоколу в присутності особи порушника.

У свою чергу ОСОБА_1 заперечує факт складання стосовно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у її присутності.

Також стороною захисту виявлено заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС інформування, виписану від імені ОСОБА_1, хоча мала б бути від імені ОСОБА_1 . У цій заяві вказаний номер телефону НОМЕР_2 , однак цей номер ОСОБА_1 не належить та ніколи не належав, хто його власник їй не відомо. Наявний у цій заяві підпис візуально відрізняється від підпису ОСОБА_1 , зразок якого наведений в її паспорті.

ОСОБА_1 вперше дізналась про розгляд цієї справи стосовно неї в суді після отримання судової повістки 12.11.2022 року. Бажаючи скористатися своїм правом, визначеним ст. 268 КУпАП на отримання правничої допомоги - отримати допомогу адвоката, ОСОБА_2 подала заяву про відкладення судового засідання по справі з метою звернутися за такою допомогою, однак судом вказане клопотання на думку сторони захисту безпідставно відхилене, чим порушено її право на захист, подання заперечень та доказів на їх обгрунтування.

Жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ст. 130 КУпАП, органом, що склав протокол не надано, а наявні в матеріалах докази не підтверджують її вину у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

ОСОБА_1 підтримала обставини апеляційної скарги, зазначила, що після одруження вона змінила прізвище на ОСОБА_1 , на підтвердження чого надала паспорт громадянина України, а посвідчення водія залишилося на дівоче прізвище. Автомобілем вона у зазначений час не керувала, тому відмовилась проходити медичний огляд.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 підтвердив обставини вказані в апеляційній скарзі. Повідомив, що ОСОБА_1 зранку керувала автомобілем, який заглох у звзяку з несправністю за декілька кварталів до місця проживання останньої. Близько 15.00 год. вони мали намір відбуксирувати автомобіль, Коли ОСОБА_1 підійшла до автомобіля її почали безпцставно звинувачувати, що вона керувала автомобілем.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.10.2022 року серії ААБ №003598, яким підтверджується, що саме 12 жовтня 2022 року о 15 год. 33 хв. в с. Червонопілля Кропивницького району Кіровоградської області по вул. Суворова, 14, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 ;

- розпискою ОСОБА_7 від 12.10.2022 року про зобов`язання доставити транспортний засіб;

- технічним засобом відеозапису на СD диску до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на запитання поліцейського «хто керував транспортним засобом?» ОСОБА_1 повідомила, що вона. Також, із розмови з поліцейським «чи вона брала транспортний засіб та керувала ним без прав» ОСОБА_1 повідомила, що так. На запитання поліцейського «чи вживала вона алкоголь?» ОСОБА_1 повідомила, що так. Також на відеозаписі міститься відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 повідомила, що керувала транспортним засобом.

В даному випадку ОСОБА_1 взяла на себе статус водія та погодилась нести за це відповідну відповідальність.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння.

Тобто, в даному випадку ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок водія відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України в разі необхідності пройти огляд на стан алкогольного спянінння..

При цьому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено обов`язок водія проходження відповідного огляду.

Таким чином дії ОСОБА_1 , які виразилися в тому, що вона взяла на себе статус водія та відмовила від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

При цьому, як зазначає апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що взагалі не вживала алкоголь, а тому, на думку суду, остання мала можливість пройти огляд на стан сп`яніння.

В той же час, порушення в діях працівників поліції на які зазначає захисник ОСОБА_1., а саме складання протоколу про адміністративне правопорушника без участі адмінправопорушника та не роз`яснення прав адмінпарвпорушнику не можуть бути враховані оскільки не підтвердженні належними доказами.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються технічним засобом відеозапису, на якому ОСОБА_1 повідомляє, що керувала транспортним засобом, перебуває у стані сп`яніння, а також відмовляється проходити огляд.

В такому випадку ОСОБА_1 повинна була повідомити працівникам поліції про обставини, вказані захисником в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд критично ставить до показань свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, оскільки він перебуває з останньою в дружніх стосунках та заінтересований у результатах розгляду справи.

За таких підстав, доводи захисника про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом - є необгрунтованими, оскаільки не знайшли свої підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується відеозаписом наявним в матеріалах справи.

Доводи захисника з приводу того, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції при розгляді справи було допущено порушення вимоги закону та крім того судом надано неправильну оцінку зібраним доказам у справі є необґрунтованими та безпідставними, на переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції співробітниками поліції та судом першої інстанції не допущено.

Більше того, суд першої інстанції повно об`єктивно та неупереджено дослідив усі зібрані докази по справі та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більш того, апеляційний суд призначив розгляд справ на надав можливість реалізувати права на висловлення правової позиції та надання доказів, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості.

Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді поновлено строк для розгляду апеляційної скарги, тим самим було забезпечено право останнього бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, ОСОБА_1 та її захисник будь-яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали.

А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а її винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Замши Д.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук