Справа № 739/1107/22 Головуючий у 1 інстанції Чепурко В. В.
Провадження № 33/4823/570/22
Категорія - ст. 124 КУпАП.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нестеренка С. О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Костюченка В. К.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 19 жовтня 2022 року о 08 годині 30 хвилин, на вул. Новий шлях с. Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя автодороги Н27 на 191 км. Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, на порушення пункту 10.11 Правил дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ 21121, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався від нього справа, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобілю ВАЗ 21121 державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок грубого порушення останнім вимог п.12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме: не вибрав безпечну швидкість в населеному пункті (рухався зі швидкістю більше 50 км/ год. від 50 до 60 км/год. та не виконав вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, під час виникнення небезпеки для руху (автомобіль SKODA OKTAVIA державний номерний знак НОМЕР_2 , який перетинав дорогу), не зменшив швидкість руху та не зупинив транспортний засіб, а намагався об`їхати автомобіль SKODA OKTAVIA державний номерний знак НОМЕР_2 , сподіваючись, що ОСОБА_1 його побачить та зупиниться, що недопустимо в разі виникнення небезпеки, і дозволено виключно в разі наявності перешкоди для руху.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд не повністю і не зовсім вірно виклав його пояснення та пояснення ОСОБА_2 , надані ними під час судового розгляду, взагалі не відобразив наявність у справі протоколу про адміністративне правопорушення та не зазначив його як доказ у справі, вирішив не перевіряти різницю у схемі дорожньо-транспортної пригоди та фотографіях з місця події, (шляхом допиту інспектора, який склав протокол про адміністративне правопорушення), не надав можливості витребувати інформацію від Служби автомобільних доріг (щодо параметрів перехрестя), умисно не викликав свідків, які були присутні під час дорожньо-транспортної пригоди (знаходились безпосередньо на посту поблизу місця події, бачили дії водіїв та дорожньо-транспортну пригоду) та умисно не надав можливості заявити клопотання про призначення у справі інженерно - транспортної експертизи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, що: перехрестя доріг в даному випадку було рівнозначне та про порушення вимог п. 10.11 Правил дорожнього руху. На його думку, перевірити дані, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення місцевий суд повинен був шляхом допиту інспектора, який його складав, або витребуванням інформації з Управління автомобільних доріг.

Суд невірно взяв до уваги, як доказ, пояснення записані від його імені під час складання адміністративних матеріалів, вказавши, що він визнав свою вину. Так, і він, і потерпілий під час судового розгляду у місцевому суді вказали, що він не визнавав своєї провини, у зв`язку з чим було викликано поліцію, також в протоколі про адміністративне правопорушення він заперечував свою винуватість та факт складання протоколу на нього. Крім того, пояснення були написані інспектором, який їх відбирав, почерк нерозбірливий і в умовах дорожньо-транспортної пригоди він навіть не міг уявити, що інспектор зазначить невірну інформацію

Вважає, єдиним вірним та правильним доказом в даній справі про адміністративне правопорушення міг би бути висновок експерта за інженерно-транспортною експертизою за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

Зазначаючи про його винуватість та твердження про те, що він не надав перевагу у русі іншому транспортному засобу внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода вказує, що в даному випадку він можливо і створив умови даної дорожньо-транспортної пригоди, але це відбулось у зв`язку з погодними умовами та часом доби близькими до недостатньої видимості та тим фактом, що потерпілий повів себе на дорозі при виникненні небезпеки для руху грубо порушуючи вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху.

Також на думку апелянта, місцевий суд неуважно дослідив матеріали справи та не звернув увагу, що дорожньо-транспортна пригода відбулось за 8 метрів від роздільної смуги при ширині дороги Н 27 - 3.5 мерти та разом зі смугою для з`їзду (6.2 метри) тобто за межами перехрестя.

Не погоджується з твердженням суду, що дорожньо-транспортна пригода відбулось в межах населеного пункту, а тому потерпілий не повинен був виконувати вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, при цьому суд протирічить сам собі, оскільки дорожні знаки відсутні і перевірити, де саме починається населений пункт і де повинні були бути увімкненні ближнє світло фар можливо виключно, шляхом інформації про схематичне розташування перехрестя.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Нестеренко С. О. підтримали доводи апеляційної скарги, вказали на те, що ОСОБА_2 при безпечній швидкості руху та виконанні вимог п. 12. 3 Правил дорожнього руху міг своїми однобічними діями уникнути зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Костюченко В. К. заперечували проти аргументів апеляційної скарги, вказуючи, що ОСОБА_2 рухався по головній дорозі і почав гальмувати та брати вліво виключно з метою запобігти зіткненню, аварійну обстановку на дорозі створив саме ОСОБА_1 , який почав переїзд перехрестя відразу після проїзду фури з причепом і не помітив на зустрічній смузі від себе справа автомобіль ОСОБА_2 , що й стало безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого та його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 рухався на автомобілі SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Новий Шлях в с. Смяч в напрямку м. Новгород-Сіверського, у цей час по автодорозі державного значення Н27 з с. Гремяч рухався ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21121, державний номерний знак НОМЕР_3 .

При переїзді нерегульованого перехрестя автодороги Н27 на 191 км. Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, водій ОСОБА_1 виїхав на смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який розпочав гальмування та зміщення вправо, зіткнення транспортних засобів відбулося на межі правої смуги руху і виїзду з перехрестя.

Допитані за клопотанням апелянта свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у день дорожньо-транспортної пригоди перебували на чергуванні поблизу зупинки громадського транспорту, не були очевидцями усього розвитку подій, а звернули увагу на автомобіль ОСОБА_2 після того, як він почав гальмувати та зміщуватися вправо по ходу руху, у тому ж самому напрямку, що рухався автомобіль SKODA OCTAVIA, відповідно їх пояснення не містять послідовного розвитку події зіткнення транспортних засобів.

Водій ОСОБА_2 наполягає, що йому на зустріч їхала фура з причепом, яка перевозила худобу. Із-за фури виїжджає йому напереріз автомобіль «Шкода», він розпочав гальмування і зміщення вправо, на зустрічну смугу він побоявся виїжджати із-за обмеження видимості і небезпеки лобового зіткнення. Він в`їхав у бік автомобіля SKODA OCTAVIA десь посередині своєї смуги руху, від зіткнення транспортні засоби змістилися вправо, у бік, куди їхав ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги, що саме водій ОСОБА_2 перевищив швидкість руху в населеному пункті та при виникненні небезпеки для руху почав зміщуватися вправо, у той час як повинен був гальмувати, не заслуговують на увагу, оскільки невиконання вимог п. 10. 11. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 створило небезпеку для руху водію ОСОБА_2 , який рухався у своїй смузі руху, без перевищення швидкості руху і вжив заходів для гальмування, гальмівний шлях складав 6.2 м.

В силу вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил та бути взаємно ввічливими.

Сторони не заперечують про проїзд габаритного транспортного засобу фури з причепом, яка рухалася зліва від водія ОСОБА_1 , і який її пропустив, оскільки не зміг би виїхати на перехрестя, у той час як рух фури обмежував йому видимість справа, він за фурою не бачив транспортних засобів, що рухалися на зустріч фурі, а тому повинен був утримуватися від переїзду, проте продовжив рух.

Деформація правої бокової частини на автомобілі SKODA OCTAVIA, а також механічні пошкодження передньої лівої та правої бокової части автомобіля ВАЗ 21121, свідчать на користь пояснень ОСОБА_2 про те, що автомобіль «Шкода» не очікувано виїхав на його смугу руху. Він намагався уникнути зіткнення і гальмував, після зіткнення транспортні засоби відкинуло.

Критика апелянтом дій водія ОСОБА_2 , який виявивши небезпеку для руху, розпочав зміщуватися вправо і гальмувати, є необ`єктивною, оскільки до цього його змусив сам апелянт водій ОСОБА_1 , який не побачив за фурою автомобіль ОСОБА_2 і виїхав на його смугу руху.

Водієві ОСОБА_2 не може бути поставлене за провину те, що він не міг уникнути зіткнення з автомобілем, водій якого першим порушив правила переїзду перехрестя та створив аварійну обстановку, що перебуває у прямому причинному зв`язку з пошкодженням транспортних засобів.

А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 10. 11. Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинному зв`язку із зіткненням та пошкодженням транспортних засобів. Та, обставина, що суд з урахуванням знищення дорожніх знаків на період війни, виключив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, не може розцінюватися як зміна змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ставилися в провину обидва пункти Правил.

Необхідності в призначенні інженерно - транспортної експертизи на предмет дослідження обставин і механізму ДТП, не було. Фактичні обставини зіткнення транспортних засобів не потребують спеціальних знань, а вихідні данні, які надає апелянт, є суб`єктивними, які оспорюються потерпілою стороною.

Надані апеляційному суду в електронному вигляді Службою автомобільних доріг Чернігівської області схематичне зображення перехрестя вул. Новий Шлях с. Смяч та автодороги державного значення Н27 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч, а також таблиця дорожніх знаків, дорожньої розмітки, огороджень та направлених пристроїв, а також лінійний графік основних конструктивних елементів, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

По організації дорожнього руху необхідно керуватися схемою ДТП, фотографіями з місця пригоди, тому що в процесі експлуатації з часом дорожня обстановка змінюється та може не відповідати схематичному зображенню та таблицям Служби автомобільних доріг. Під час війни усі дорожні знаки були зняті, чому суд виключив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував усі обставини зіткнення автомобілів, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам та ухвали обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець