ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1596/22 Справа № 199/4426/22 Суддя у 1-й інстанції - ВОРОБЙОВ В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Білого Івана Миколайовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою адреса: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 04.06.2022 року близько 11-57 години, ОСОБА_1 в районі будинку №12 по вул. Мінусінській у м. Дніпро (Амур-Нижньодніпровський район) керував автомобілем «Фольсваген» № НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Білий І.М. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності дізнався після того, як 10 листопада 2022 року його зупинили працівники поліції. Після чого ОСОБА_1 звернувся до захисника та останнім, 16 листопада 2022 року, було ознайомлено з матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено його процесуальні права; окремі пояснення ОСОБА_1 з приводу зупинення його транспортного засобу та направлення на медичне освідування матеріали даної справи не містять; в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис водія щодо роз`яснення йому процесуальних прав.

Вказує, що виявлені у ОСОБА_1 похідні фенілалкіламінів не відноситься до встановленого Законом переліку небезпечних наркотичних засобів, а тому посилання у висновку № 1966 щодо результатів медичного огляду від 08.06.2022 року не утворює підстав для ствердження щодо перебування Пені у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 до 01.02.2022 року перебував на лікуванні після поранення під час бойових дій, тож можна припустити, що ОСОБА_1 міг отримувати у медичному закладі медикаментозне лікування препаратами похідні фенілалкіламінів, про що останній не знав.

Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ; в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт огляду ОСОБА_1 поліцейськими на предмет наявності ознак наркотичного спяніння, а також відсутні докази, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 таких ознак.

Також зазначає, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 відсутні свідки, а також відсутні будь-які відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції.

В судовому засіданні захисник Білий І.М. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Як встановлено апеляційним переглядом виявлена за наслідками огляду ОСОБА_1 речовина, зазначена у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеному 08 червня 2022 року, а саме "похідні фенілалкіламіни" не належить до наркотичних речовин та дійшов хибного висновку, який не узгоджується із положеннями закону.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно п. 22 розділу III цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770 затверджено перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", який не містить в собі визначення "похідні фенілалкіламіни", що ставить під сумнів висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, за відсутності належних доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає досліджувати недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Білого Івана Миколайовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2022 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун