Справа №591/3229/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/399/22 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Огорілко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Огорілко Ю.М. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця:

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 16.07.2022 року близько 00.05 години в м. Суми, по вул. Харківська б. 32, керував транспортним засобом ТОУОТА RАV4, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п 2.9. а Правил дорожнього руху України. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком КНП СОР «ОМКЦСНЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 742 від 20 липня 2022 року, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці запинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора відмовився, чим порушив п 2.9. а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Огорілко Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що не погоджується з наявним у матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 оскільки, підстави для проведення огляду, як вказує апелянт, виникли о 23-00 год. (у момент, коли працівнику поліції здалося, що у водія наявний запах алкоголю) а огляд було проведено через 2 години 14 хвилин після цього. Крім того, як вказує апелянт, вказаний медичний висновок є виключно медичним ствердженням наявності алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і жодним чином не може прийматися з позиції юридичної оцінки ситуації (тобто лікар має зазначити, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння навіть при наявності 0,1 проміле у крові).

Апелянт акцентує увагу на те, що пунктом 7 р. II Інструкції визначено, межу для застосування відповідальності за ст. 130 КУпАП а це 0,2 проміле алкоголю у крові, однак, у вказаному медичному висновку не міститься цифрове значення проміле алкоголю в крові, що на думку апелянта, унеможливлює всебічний розгляд справи без відповідного акту, на підставі якого складено висновок № 742 складений об 01:14, і крім того, дата висновку на думку апелянта є не чіткою.

Як зазначає апелянт, ОСОБА_1 дійсно є власником автомобіля і він випив пляшку пива (що він і підтверджує на відеозаписі), але він не керував транспортним засобом, за кермом був один із пасажирів - ОСОБА_2 , який не мав водійського посвідчення та в момент зупинки транспортного засобу вони помінялися місцями у салоні, оскільки ОСОБА_2 побоявся відповідальності за керування транспортним засобом без водійського посвідчення, а тому, хто саме був за кермом правники поліції встановили виключно зі слів ОСОБА_1 . Апелянт вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу виключає його відповідальність.

Крім того, адвокат Огорілко Ю.М. зазначав, що у постанові суду першої інстанції судом не надано жодної оцінки факту показів свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які перебували в автомобілі з ОСОБА_1 , вони зазначали що зупинка транспортного засобу відбувалася о 23-00 годині.

Як зазначає апелянт, працівниками поліції грубо порушено вимоги Інструкції щодо процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки, ані у протоколі, ані у відеоматеріалах відсутні ознаки, при встановленні яких, поліцейський мав право запропонувати пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, при цьому, як зазначає апелянт, на відео поліцейський одразу пропонує пройти перевірку на стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням Інструкції. При цьому, як вказує апелянт поліцейський не зазначив, що має спеціальне звання, не проінформував особу про порядок застосування спеціального технічного засобу (особливо це наглядно видно так як на відео ОСОБА_1 зазначає, що не знає що таке «Драгер») і до того ж, поліцейськими не було залучено двох свідків для проведення зазначеного огляду.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Огорілко Ю.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги поданої адвокатом Огорілком Ю.М., просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, апеляційний суд дійшов висновків.

Так, п. 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 059713 від 27.07.2022 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- висновком КНП СОР «ОМКЦСНЗ» від 20.07.2022 року (а.с.2)

- рапортом інспектора взводу № 1 РППОП «Суми» (а.с. 3),

- відеозаписом фіксації події з нагрудних камер поліцейських (а.с.5).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі, дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відеозапис фіксації події з нагрудних камер поліцейських, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апелянта про те, що працівниками поліції грубо порушено вимоги Інструкції щодо процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки, ані у протоколі, ані у відеоматеріалах відсутні ознаки, при встановленні яких, поліцейський мав право запропонувати пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, при цьому, як зазначає апелянт, на відео поліцейський одразу пропонує пройти перевірку на стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням Інструкції, та при цьому, як вказує апелянт, поліцейський не зазначив, що має спеціальне звання, не проінформував особу про порядок застосування спеціального технічного засобу, то апеляційний суд визнає такі доводи необґрунтованими, та такими що спростовуються, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається рапорту (а.с.3) 16 липня 2022 року працівниками поліції, які заступили на охорону публічної безпеки в м. Суми по маршруту Харківська - Іллінська, в районі торгового центру «Мануфактура» було зупинено автомобіль ТОУОТА RАV4, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 за порушення комендантської години, після спілкування з водієм - ОСОБА_1 у працівників поліції виникла підозра що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і тому було зроблено виклик екіпажу для складання відповідних матеріалів.

Також, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а.с.5) працівники поліції повідомили ОСОБА_1 що у них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, при цьому, останній не заперечував факт керування транспортного засобу та вживання ним алкоголю, сам підтвердив що вживав алкоголь, а саме - 1 бутилку пива, в подальшому, на запитання останнього стосовно поняття «Драгера» працівники поліції роз`яснили йому, що це спеціальний прилад, який використовують для проведення огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на місці зупинки. У зв`язку відсутністю у поліцейських, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на за допомогою спеціального приладу «Драгеру» вони викликали ще один екіпаж, який повинен був привезти його.

З іншого відеозапису (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та працівник поліції, роз`яснивши процедуру відмови такого проходження почав складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження, роз`яснюючи, при цьому йому права, однак, ОСОБА_1 повідомив, що він бажає проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, після чого, працівники поліції разом з ОСОБА_1 поїхали до медичного закладу. У медичному закладі лікар роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що останній то погоджувався проходити огляд, то відмовлявся проходити один з етапів огляду, що на думку суду, розцінюється як затягування ОСОБА_1 проведення цієї процедури.

Крім того, як вбачається з відеозапису (а.с.5) та висновку КНП СОР «ОМКЦСНЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 742 від 20 липня 2022 року (а.с.2) огляд у лікарні був проведений 16 липня 2022 року о 01 год. 14 хв., за результати якого, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта стосовно того, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з пропуском встановленого строку, а саме, через 2 години 14 хвилин після виникнення підозри у поліцейських щодо ймовірного перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 16.07.2022 року близько 00.05 години було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ТОУОТА RАV4, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1) а з висновку КНП СОР «ОМКЦСНЗ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 742 від 20 липня 2022 року вбачається, що огляд було проведено о 16.07.2022 року о 01 год. 14 хв. (а.с.2) тобто, огляд було проведено у строк, не пізніше 2 годин, з моменту виникнення підозри про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, доводи апелянта стосовно нечіткої дати вказаного медичного висновку, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки, у висновку (а.с. 2) у пункті 5 зазначено точний час огляду, який містить чітку дату та час - 16.07.2022 року, 01 год. 14 хв.

Що стосується доводів апелянта про те, що працівниками поліції не було залучено свідків, то апеляційний суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки всі дії з приводу спочатку згоди ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки, потім відмови ОСОБА_1 від медичного огляду на місці зупинки та в подальшому проходження огляду в медичному закладі були зафіксовані на відеозаписі, який був долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою.

Щодо доводів апелянта, стосовно того, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які і під час допиту в суді першої інстанції говорили про те, вони перебували в автомобілі разом з ОСОБА_1 та наголошували на тому що їх зупинили близько 23-00 години, при цьому, за кермом був спочатку ОСОБА_2 , а після зупинки автомобіля вони помінялися і за кермо сів ОСОБА_1 то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, оскільки, вказані свідки, які надали свої покази також і під час допиту в суді апеляційної інстанції є друзями ОСОБА_1 , а тому, апеляційний суд вважає що дані покази є критичними та такими, що не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки зазначені свідки є зацікавлені у розгляді даної справи відносно ОСОБА_1 .

Крім того, щодо твердження апелянта, стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом був один із пасажирів - ОСОБА_2 , який не мав водійського посвідчення та в момент зупинки транспортного засобу вони помінялися місцями у салоні, оскільки ОСОБА_2 побоявся відповідальності за керування транспортним засобом без водійського посвідчення, то апеляційний суд вважає, що такі доводи є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом (а.с. 5), на яком ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, при цьому, сам підтверджував що вживав алкоголь, навіть конкретизував «що випив 1 бутилку пива».

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена апелянтом позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними в справі матеріалами, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Огорілка Ю.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню непідлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.