Провадження № 33/824/1505/2022 Доповідач у ІІ інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю адвоката Грушки В.І. в інтересах ОСОБА_1 , адвоката Стецюк Р.А. в інтересах ОСОБА_2 та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Грушки В.І. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 20 листопада 2021 року об 11 год. 20 хв. на перехресті доріг ПСО м. Києва - м. Бориспіль - с. Артемівка, керуючи транспортним засобом «Toyota Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю «BMW-330D» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Від удару автомобіль «Toyota Matrix» розвернуло, в результаті чого він здійснив наїзд на автомобіль «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі тримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля «Toyota Matrix» отримав легкі тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судді, адвокат Грушка В.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Грушка В.І. вказує, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки поясненням свідка ДТП ОСОБА_4 та водія ОСОБА_1 про те, що кільцева дорога в напрямку руху водія автомобіля «Toyota Matrix» ОСОБА_1 (в напрямку із якого рухався автомобіль «BMW-330D») на відстані близько 150 метрів від перехрестя на якому сталася ДТП має заокруглення і відповідно видимість в цьому напрямку обмежена саме 150 метрами. ОСОБА_1 , виконуючи поворот ліворуч впевнився у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Так, він переконався, що в зустрічному для нього напрямку руху на відстані близько 150 метрів не має транспортних засобів, лише після чого почав маневр повороту ліворуч, тобто виконуючи поворот ліворуч ОСОБА_1 виконав вимоги п.10.1 та п.16.13 ПДР України.

Також апелянт вказує, що судом не було надано оцінки тому, що водій автомобіля «BMW-330D» в порушення п.12.6 ПДР України, рухався із швидкістю набагато вищою ніж 90 км/год і оскільки дорога має заокруглення, видимість в напрямку, з якого рухався автомобіль «BMW-330D» обмежена 130 метрами, водій автомобіля «Toyota Matrix» ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню в даній ситуації і в даній дорожній обстановці. Таким чином, на думку апелянта, саме дії водія автомобіля «BMW-330D», який перевищив швидкість руху, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.

Крім того, апелянт зазначає, що суд без належних на те підстав не взяв до уваги Висновок №218-01/22 автотехнічного експертного дослідження від 16.02.2022 року, згідно з яким з технічної точки зору в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_1 невідповідність вимогами п.п.10.1, 16.12 ПДР України не вбачається.

Заслухавши думку адвоката Грушки В.І., який підтримав апеляційну скаргу, думки адвоката Стецюк Р.А. та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №151643 від 25 листопада 2021 року(а.с.2), протоколі огляду місця ДТП (а.с.7-12), схемі до протоколу огляду місця ДТП від 20 листопада 2021 року (а.с.15), письмових поясненнях учасників ДТП від 20 листопада 2021 року (а.с.20-22), а також поясненнями, наданими ними в судовому засіданні суду першої інстанції.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.16.3 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п.10.1, 16.13 ПДР України, керуючи транспортним засобом «Toyota Matrix», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю «BMW-330D» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Від удару автомобіль «Toyota Matrix» розвернуло, в результаті чого він здійснив наїзд на автомобіль «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми ДТП від 20.11.2021 вбачається, що автомобіль «Toyota Matrix» перетинав проїзну частину в напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «BMW-330D», тобто ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, оскільки маневр повороту в даній дорожній ситуації не є безпечним та дії ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки поясненням свідка ДТП ОСОБА_4 та водія ОСОБА_1 є неспроможними з огляду на те, що суд дослідив їх показання, втім не взяв до уваги як такі, що будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Також місцевий суд правильно не взяв до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «BMW-330D» перевищив швидкість руху та мав можливість уникнути ДТП. При цьому суд правильно зазначив, що твердження сторони захисту про те, що з технічної точки зору в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинному зв`язку із настанням даної пригоди, не можуть свідчити про відсутність вини у діях ОСОБА_1 .

Отже, є безпідставними та такими, що не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, доводи апеляційної скарги захисника про те, що саме дії водія автомобіля «BMW-330D», який перевищив швидкість руху, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП. Крім того, суд не має правових підстав для встановлення винуватості водія автомобіля «BMW-330D» ОСОБА_2 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд без належних на те підстав не взяв до уваги Висновок №218-01/22 автотехнічного експертного дослідження від 16.02.2022 року. Зокрема, висновок експерта, як доказ, може лише оцінюватися у сукупності з іншими доказами, якщо він буде підтверджувати або спростовувати факт події, але не може бути покладений в основу доказової бази. При цьому судом встановлено, що висновок зроблений без дослідження автомобілів, що були учасниками ДТП, без повідомлення учасників ДТП про проведення експертизи, як з однієї так і з іншої сторони. Крім того, при оцінці висновку суд врахував, що експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вказані обставини у сукупності вплинули на оцінку результатів проведеного дослідження в контексті їх переконливості та достовірності, а тому суд першої інстанції правильно не взяв його до уваги, оскільки він викликає сумніви в частині своєї об`єктивності.

Отже, суд проаналізувавши докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною, з чим погоджується суд апеляційної інстанції і доводи апеляційної скарги захисника цього не спростовують.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги адвоката Грушки В.І. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи наведене, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 - адвоката Грушки В.І. - залишити без задоволення.

Постанову суддіБориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига