ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1425/22

Провадження № 3/568/981/22

19 грудня 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О., розглянувши матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , не працююча,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Статтею 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 173-2 цього кодексу розглядаються протягом доби.

Стаття 277-2 КУпАП вказує на те, що, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш, як за три доби до дня розгляду справи в суді. Відтак, суд позбавлений можливості розглянути матеріали вчасно та з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення.

Ст. 268 КУпАП передбачено, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадження у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством - є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №408523 від 24.11.2022 р., 24.11.2022 р. об 11:30 год. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (племінниці та сестри її чоловіка), а саме: висловлювалася нецензурною лайкою, принижувала, погрожувала, ображала, налякала своїми діями, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В письмових поясненнях, долучених до протоколу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що ОСОБА_1 на грунті майнових претензій, за місцем проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) висловлювалася нецензурною лайкою, принижувала, погрожувала, ображала, що створило стресову ситуацію.

Однак, в протоколі не зазначено, чи призвели нецензурні висловлювання правопорушника у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, чи спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, не зазначено, в чому саме полягла шкода заподіяна нецензурними висловлюваннями, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, в протоколі не вказано потерпілих, до протоколу не долучено диск відеофіксації правопорушення, не зазначено свідків події та їх пояснення.

В формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства зазначено, що ОСОБА_1 раніше не застосовувала відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фізичне насильство, не залякувала постраждалих. Дії кривдника не вплинули на безпеку постраждалих, відсутні підстави вважати, що дії ОСОБА_1 змушують ОСОБА_2 та ОСОБА_3 турбуватися про їхнє життя, здоров`я та безпеку (а.с. 9).

Відповідно до Рішення ЄСПЛ у справі "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013, суд зазначив, що у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це, становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки, особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом) .

Схожа позиція також міститься в Рішенні ЄСПЛ "Лучанінова проти України від 09.06.2011, в Рішенні ЄСПЛ "Карелін проти Росії" від 20.09.2016

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів, а головне про відсутність конкретного "обвинувачення" в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.11.22 р., що має визначальний характер і фактично порушує положення ст. 6 Конвенції .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом не встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження відносно неї на підставі вказаного протоколу слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман