справа № 631/963/22
провадження № 3/631/578/22
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Тиндик С. М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області адміністративні матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, командира відділення Військової частини НОМЕР_1 , сержанта, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду по суті надійшли адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 4005, складеного 13 листопада 2022 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , убачається, що 13 листопада 2022 року о 20 годині 00 хвилин сержант ОСОБА_1 , призваний 25 лютого 2022 року, за мобілізацією, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 та на даний час виконуючий обов`язки військової служби на посаді сержанта резерву 1 запасної роти (наказ № 287 від 25 жовтня 2022 року) військової частини, яка тимчасово дислокується в адміністративних межах Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 31 жовтня 2022 року Глобенським районним судом Полтавської області, за вчинення адміністративного проступку, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із явними ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів та агресивна поведінка, проте від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у приміщенні Військової служби правопорядку або у медичному закладі відмовився, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні.

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 4655, складеного 06 грудня 2022 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , убачається, що 29 листопада 2022 року о 12 годині 00 хвилин сержант ОСОБА_1 , призваний 25 лютого 2022 року, за мобілізацією, згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69 /2022 та на даний час виконуючий обов`язки військової служби на посаді сержанта резерву 1 запасної роти (наказ № 287 від 25 жовтня 2022 року) військової частини, яка тимчасово дислокується в адміністративних межах Нововодолазької селищної об`єднаної територіальної громади, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності 31 жовтня 2022 року Глобенським районним судом Полтавської області, за вчинення адміністративного проступку, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, порушення координації рухів та агресивна поведінка, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні.

Об 12 годині 20 хвилин 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 було направлено до Комунального некомерційного закладу «Нововодолазька центральна районна лікарня» для проведення медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння під супроводом посадової особи командира 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВСП старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

В результаті проведеного огляду на стан сп`яніння було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, згідно результату тесту № 117 на наркотики від 29 листопада 2022 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення законодавства України щодо встановленого порядку проходження військової служби, зокрема порушення статтей 11, 16 та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав частково, а саме в частині того, що 29 листопада 2022 року він дійсно перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у приміщенні Військової служби правопорядку або у медичному закладі, що мало місце 13 листопада 2022 року, ОСОБА_1 свою провини у вчиненні даного військового адміністративного правопорушення категорично заперечував та пояснив суду, що від проходження відповідного огляду він не відмовлявся, але це фізично зробити не міг, оскільки до нього була застосована фізична сила та кайданки, шо завадило дотягнутися до алкотестеру. Як зазначив ОСОБА_1 з приводу застосування до нього фізичної сили він звертався до лікаря-травматолога, до суду та правоохоронних органів не звертався, вважав дії працівників Військової служби правопорядку незаконними. Також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності звернула увагу суду, що свідків, які зазначені у протоколі, зокрема капітана ОСОБА_3 на місці події не було. На запитання суду, чи було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 повідомив, що такий факт мав місце, але фізично це зробити не було можливості, а наступного дня проходити огляд не було сенсу. Також відповідаючи на запитання суду ОСОБА_1 повідомив, що лише штовхав працівників Військової служби правопорядку, оскільки ті застосовували фізичну силу до його товариша. Просив взяти до уваги, що має нагороди за участь у бойових діях.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Положення частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам, визначеним у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і мають значення для правильного вирішення справи. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення це комплексне джерело доказової інформації. Однак, він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до приписів статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із найважливіших джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, у протоколах про військові адміністративні правопорушення серії ДНХ-2 № 4005 від 13 листопада 2022 року, та серії ДНХ-2 № 4655 від 06 грудня 2022 року, передбачені частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено фактичні обставини правопорушень, скоєних ОСОБА_1 13 листопада 2022 року та 29 листопада 2022 року.

Оцінюючи надані докази, суд вважає їх належними та допустимими, оскільки вони складені уповноваженою особою командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , їх зміст в цілому відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 4655 від 06 грудня 2022 року містять підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та особи, яка його склала, у тому числі й відомості про роз`яснення ОСОБА_1 змісту статті 63 Конституції України та його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також не містять жодних зауважень з боку ОСОБА_1 , у графі «пояснення військовослужбовця, який притягується до адміністративної відповідальності» останній власноруч підтвердив факт вживання 29 листопада 2022 року наркотичних засобів та зазначив, що вину визнає, щиро кається.

Протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 4005 від 13 листопада 2022 року не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . У відповідних графах протоколу про військове адміністративне правопорушення, зокрема щодо роз`яснення ОСОБА_1 змісту статті 63 Конституції України та його прав, передбачених статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зроблено відповідні записи особою, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення згідно приписів пунктів 1 та 6 розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23 жовтня 2021 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244, проте те, що від дачі пояснень та підпису у протоколі ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Даний протокол також містить підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили вказані факти.

Диспозиція статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема частина 1 встановлює відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною 3 наведеної статті настає за умови вчинення вищевказаних дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 8189-ІХ від 16 листопада 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Наведене є безумовною підставою задля висновку про те, що вказаний період часу в України, з огляду на зміст глави 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особливим періодом.

А отже, як визначає імперативний зміст частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів» дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, слід кваліфікувати саме за цією нормою права.

За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, яка перебуває на військовій службі.

У частині 9 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (частина 4 статті 24 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Як убачається, із наданих до протоколів про військове адміністративне правопорушення доказів, зокрема, копії військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 16 квітня 2007 року ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 25 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний на службу до Збройних Сил України та 09 травня 2022 року призначений на посаду командира відділення Військової частини НОМЕР_1 (наказ № 114).

Даний факт учасниками справи не заперечувався, докази на його спростування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності надані не були.

Отже із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24 березня 1999 року «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Положеннями абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Як вже зазначалося вище, адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналіз вищенаведеної норми права свідчить про те, що її диспозиція містить кілька окремих складів адміністративного правопорушення, які є самостійними і відрізняються за своєю об`єктивною стороною, тобто за характером вчинених особою дій, за які цю особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності. Такі дії зокрема можуть виражатися у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів; появі на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; а також відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відносно адміністративного військового правопорушення, що мало місце 13 листопада 2022 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Єдиним нормативним актом в Україні, який регулює порядок проходження огляду на факт встановлення перебування в стані алкогольного сп`яніння, є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Окрім того, згідно роз`яснень, викладених у листі Департаменту реформ та розвитку медичної допомоги Міністерства охорони здоров`я України від 21 червня 2013 року № 3.22-17/327/18254, вказано, що «відповідно до чинного законодавства України порядок огляду на стан сп`яніння регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 вересня 2009 року № 400/600 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2009 року за № 931/16947». Разом із тим, зазначений спільний наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 вересня 2009 року № 400/600 втратив чинність відповідно до спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, до правовідносин, що склались в даному провадженні про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки інший нормативний акт відсутній, виявлення алкогольного сп`яніння у водіїв і громадян, які транспортними засобами не управляють, не має різниці, так як об`єктом дослідження є, в любому випадку, стан людини.

Згідно з положеннями пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пункту 3 розділу І вищенаведеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року).

Крім того, як зазначено у пункті 7 глави 3 розділу VIII Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10 жовтня 2016 року (у редакції наказу Міністерства оборони України № 164 від 21 травня 2020 року), за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

У разі незгоди порушника на проведення огляду уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у супроводі посадової особи, визначеної начальником органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні), організовує направлення затриманого до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду затриманих посадова особа Служби правопорядку забезпечує доставлення таких осіб до закладів охорони здоров`я Збройних Сил України, або закладів охорони здоров`я, які підпорядковані Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним державним (військово-цивільним) адміністраціям, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі відмови затриманої особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду.

Незважаючи на невизнання своєї провини, із матеріалів справи у судовому засіданні установлено, що 13 листопада 2022 року ОСОБА_1 виконуючи обов`язки військової служби в межах Нововодолазької об`єднаної територіальної громади, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, що підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, зокрема:
- письмовими поясненням капітана ОСОБА_3 від 13 листопада 2022 року, який проходить військову службу за контрактом офіцерського складу у Військовій частині НОМЕР_1 , з яких убачається, що 13 листопада 2022 року близько 20 години 00 хвилин в приміщенні Військової служби правопорядку населеного пункту АДРЕСА_2 він був присутній під час того, як сержанту ОСОБА_1 уповноваженою особою Військової служби правопорядку було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу «Алконт-М» № 00251-15, оскільки у останнього були виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка та нецензурні висловлювання в сторону працівників Військової служби правопорядку, порушення координації рухів, від чого сержант ОСОБА_1 відмовився. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано здати відповідні аналізи на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній також відмовився. Підписувати протокол та надавати будь-які пояснення щодо свого стану теж відмовився, посилаючись на статтю 63 Конституції України;

- поясненням лейтенанта ОСОБА_4 від 13 листопада 2022 року, який виконує обов`язки військової служби на посаді командира взводу 1-ої запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , з яких убачається, що 13 листопада 2022 року близько 20 години 00 хвилин в приміщенні Військової служби правопорядку населеного пункту АДРЕСА_2 , останній був присутній під час того, як сержанту ОСОБА_1 уповноваженою особою Військової служби правопорядку було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу «Алконт-М» № 00251-15, оскільки були виражені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, агресивна поведінка та нецензурні висловлювання в сторону працівників Військової служби правопорядку, порушення координації рухів, від чого сержант ОСОБА_1 відмовився. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано здати відповідні аналізи на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він також відмовився. Підписувати протокол та надавати будь-які пояснення щодо свого стану теж відмовився, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Допитаний у встановленому законом порядку у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 13 листопада 2022 року сержант ОСОБА_1 знаходився у розташуванні Військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується поблизу АДРЕСА_3 . Під час шукування військовослужбовець поводив себе дивно, у зв`язку з чим було прийнято рішення щодо доставлення останнього до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У присутності свідка ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні Військової служби правопорядку, на що військовослужбовець відмовився та поводив себе агресивно. Від проходження огляду у медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився, при цьому, зі слів свідка, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, від надання будь-яких пояснень та підпису у протоколі військовослужбовець теж відмовився у присутності свідка. Також ОСОБА_4 повідомив суду, що не бачив того, що до ОСОБА_1 з боку працівників Військової служби правопорядку було застосовано фізичну силу.

Свідок ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку був допитаний у судовому засіданні, по суті виявленого правопорушення пояснив, що був присутній при тому, як 13 листопада 2022 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . У присутності свідка військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні Військової служби правопорядку або у медичному закладі. Також підписувати протокол про військове адміністративне правопорушення та надавати будь-які пояснення сержант ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на приписи статті 63 Конституції України. Зі слів свідка ОСОБА_1 поводив себе дуже агресивно та мав характерний запах алкоголю.

Надаючи оцінку показам вказаних свідків, як доказам, суд враховує той факт, вони надавали пояснення щодо фактів, які сприймали особисто. Крім того, ці показання свідків у повній мірі кореспондуються між собою щодо перебігу подій, які мали місце 13 листопада 2022 року, з огляду на що, суд сприймає ці покази як належні та допустимі.

Свідок ОСОБА_5 , якого за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було допитано у судовому засіданні у встановленому законом порядку, по суті виявленого правопорушення пояснив, що він знаходиться у дружніх відносинах з ОСОБА_1 та 13 вересня 2022 року вони були на території Військової частини, яка тимчасово дислокується у межах Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області. Під час шукування ОСОБА_1 просили вийти зі строю, оскільки запідозрили, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Згодом працівники Військової служби правопорядку застосували до ОСОБА_1 фізичну силу, тому останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не міг цього зробити. При цьому, на запитання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідок повідомив, що капітана ОСОБА_3 не було при вказаних подіях.

Суд критично оцінює покази свідка в частині застосування до ОСОБА_1 фізичної сили, оскільки із матеріалів справи не вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_5 був присутній під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у своїй постанові від 29 квітня 2020 року по справі з єдиним унікальним № 161/5372/17 вказав, що обставини, які підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що не можна сказати про покази, надані у судовому засідання свідком ОСОБА_5 , оскільки вони не в повній мірі кореспондуються з іншими доказами в їх сукупності.

Також як пояснив свідок, він перебуває у дружніх відносинах з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому він потенційно зацікавлений у допомозі товаришу.

Поряд з цим належить взяти до уваги й те, що протокол про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 4005 від 13 листопада 2022 року складений уповноваженою особою і дії особи, яка його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а саме: позовної заяви до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, заяв до правоохоронних органів в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, останній не подавав.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі для надання пояснень, ОСОБА_1 не скористався правом надання пояснень від пояснень та підпису матеріалів відмовився. А отже під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту, зокрема не висловив заперечень відносно того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законодавством України порядку.

Із наданої ОСОБА_1 довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Нововодолазька центральна лікарня» від 14 листопада 2022 року, убачається, що останній звертався до лікаря травматолога та йому поставлений діагноз: забій м`якої тканини поперекового відділу хребта.

Разом із тим, з вказаної медичної документації не можливо встановити, що звернення до медичної установи було з приводу застосування до ОСОБА_1 фізичного впливу з боку співробітників Військової служби правопорядку та, у свою чергу, наслідком неможливості пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Інших доказів на спростування доводів, викладених у протоколі про військове адміністративне правопорушення, що мало місце 13 листопада 2022 року, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано не було.

Таким чином, суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у приміщенні Військової служби правопорядку або у закладі охорони здоров`я, оскільки вказані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже їх слід розцінювати як спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Відтак, у судовому засіданні встановлено, що військовослужбовець, сержант ОСОБА_1 , 13 листопада 2022 року відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду, що само по собі являє склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, судом не встановлено.

Відносно адміністративного військового правопорушення, що мало місце 29 листопада 2022 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Із матеріалів справи та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності установлено, що 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного сп`яніння поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 .
Так, факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння підтверджується даними тестування на наркотики № 117, проведеного 29 листопада 2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Нововодолазька центральна лікарня», з якого убачається, що в сечі ОСОБА_1 було виявлено маріхуану (ТНС).

Окрім зазначеного, факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння при виконанні обов`язків військової служби також підтверджується поясненнями правопорушника, зазначеними в протоколі про військове адміністративне правопорушення та у судовому засіданні.

Також з рапорту, складеного 06 грудня 2022 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 від 07 грудня 2022 року встановлено, що 29 листопада 2022 року близько 19 години 00 хвилин сержант ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 із явним ознаками наркотичного сп`яніння. В подальшому сержант ОСОБА_1 був направлений до Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарня» для здачі тесту на наркотичні речовини в організмі. 30 листопада 2022 року відповідно до інформації керівництва Військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 спільно із чотирма військовослужбовцями самовільно залишив військову частину. Організованими розшуковими заходами встановити їх місцезнаходження не представилось можливим. По даному факту призначено проведення службового розслідування. 01 грудня 2022 року сержант ОСОБА_1 був затриманий ІНФОРМАЦІЯ_6 у стані алкогольного сп`яніння та в подальшому на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ДНХ-2/0051 від 01 грудня 2022 року). 06 грудня 2022 року близько 11 години 40 хвилин сержант ОСОБА_1 був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу відповідно до результатів тесту Комунального некомерційного підприємства «Нововодолазька центральна лікарня» від 29 листопада 2022 року, щодо наявності наркотичних речовин в організмі останнього.

Відповідно до копії доповіді по факту самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцями 1 запасної роти Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ОУВ (військова частина НОМЕР_1 ), складеної командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_6 , убачається, що 29 листопада 2022 року близько 19 години 00 хвилин військовослужбовці 1 запасної роти сержант ОСОБА_1 , молодший сержант ОСОБА_7 , старший солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , рядовий ОСОБА_10 були виявлені з ознаками наркотичного сп`яніння та були доставлені до відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 , розташованому у населеному пункті АДРЕСА_2 . Після проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, були доставлені до розташування 1 запасної роти, де поводили себе неадекватно, постійно порушуючи дисципліну. Близько 10 години 00 хвилин 30 листопада 2022 року під час контролю проведення занять, згідно розкладу, було виявлено відсутність вищевказаних військовослужбовців. Організовані розшукові заходи останніх позитивного результату не дали. На телефоні дзвінки зниклі не відповідали. Пошуки відсутності військовослужбовців здійснював командир 1 запасної роти майор ОСОБА_11 30 листопада 2022 року. Причинами та передумовами даного правопорушення є ухилення від проходження військової служби в бойовій обстановці, низькі морально-ділові якості, особиста недисциплінованість військовослужбовців сержанта ОСОБА_1 , молодшого сержанта ОСОБА_7 , старшого солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 , рядового ОСОБА_10 , та невиконання ними вимог Статутів Збройних Сил України.

Слід також зауважити, що будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі серії ДНХ-2 № 4655 від 06 грудня 2022 року, ОСОБА_1 ані в протоколі, ані в окремих поясненнях не зазначив; останній не висловлював те, що не згоден із встановленим відносно нього факту перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Також належить взяти до уваги й те, що наведений вище протокол про військове адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії особи, яка його складала, а також дії особи, яка проводила тестування на визначення стану наркотичного сп`яніння, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, а саме: позовної заяви до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, заяв до правоохоронних органів в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, останній не подавав.

Відтак, у судовому засіданні встановлено, що військовослужбовець, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 при виконанні ним обов`язків військової служби за місцем розташування військової частини в АДРЕСА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду, що само по собі являє склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю факти вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведеними, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При накладенні стягнення за військове адміністративне правопорушення, суддя враховує характер його вчинення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

В силу статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 щире розкаяння винного у вчиненні військового адміністративного правопорушення, що мало місце 29 листопада 2022 року. Крім того, майнової шкоди проступками не заподіяно.

Обставин, що обтяжує відповідальність, ОСОБА_1 відповідно до статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею не вбачається.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , суддя зазначає наступне.

Суду надані дані, зокрема службова характеристика, складена за підписами командира 1 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_12 та командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_13 , у якій військовослужбовець сержант ОСОБА_1 характеризується негативно, військову справу вивчає без старання, предмети бойової та спеціальної підготовки засвоїв незадовільно. До виконання своїх службових обов`язків відноситься недобросовісно, службові стосунки з начальниками будує не правильно, часто потребує контролю з боку безпосередніх командирів і начальників. Не шанує честь і гідність товаришів по службі, правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання не дотримується. На критику та зауваження реагує невірно, погано здатний критично оцінювати свою діяльність. У складних обставинах орієнтується погано, виявляє твердість характеру там, де це не доцільно. Не користується повагою та авторитетом серед колег та товаришів. В стройовому відношенні підготовлений задовільно. Зовнішній вигляд задовільний.

За наявних матеріалів справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 повторного протягом року притягується до адміністративної відповідальність за вчинення військового адміністративного правопорушення. Так, постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також суд бере до уваги сімейний стан ОСОБА_1 , який зі слів розлучений, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 .

Судом встановлено, що Всеукраїнським об`єднанням громадян «Країна» 22 червня 2022 року (наказ № 158) сержанта ОСОБА_1 нагороджено медаллю «За хоробрість в бою».

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 120085 від 19 жовтня 2021 року, до 10 вересня 2022 року ОСОБА_1 відносився до осіб з інвалідності ІІІ групи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням вимог статей 33, 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєних адміністративних правопорушень та їх кількість, особу правопорушника, його характеристика з місця проходження військової служби та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на мінімальний строк в межах санкції частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, з урахуванням вимог статтей 34 та 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Саме ця міра покарання, на думку суду, буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 327-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті.

Статтею 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У даному випадку слід говорити про повторність однорідного правопорушення.

В порядку частини 5 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Статтею 7 Закону України № 1928-ІХ від 02 грудня 2021 року «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 2481 гривня 00 копійок.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 496 гривень 20 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, 24, 25, 32?, 33 35, частиною 2 статті 38, статтею 40-1, частиною 3 статті 172-20, статтями 245, 246, 249 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні військових адміністративних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП електронне адміністрування податку), номер рахунку (IBAN) UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови суду складений 16 грудня 2022 року.

Суддя: Т. М. Трояновська