Справа № 450/3514/22 Провадження № 3/450/2636/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 299411 від 23.10.2022 року, 23.10.2022 року близько 22:40 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 стосовно якої винесено терміновий заборонний припис АА 043663 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконала його, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 108392 від 24.10.2022 року, 24.10.2022 року близько 22:30 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 стосовно якої винесено терміновий заборонний припис АА 043663 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконала його, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та її адвокат Буженко Ю.С. в судове засідання з`явилися, вину у вчиненому ОСОБА_1 не визнала. Згідно заперечень по справі на адміністративне правопорушення Однак у згаданому протоколі не розкрита суть адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 а саме, відсутні відомості щодо об`єктивної сторони правопорушення, зокрема, не зазначено, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , не виконавши термінового заборонного припису. Крім того, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП. оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду. Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 вважаю що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а в її діях відсутній склад вказаного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Однак у згаданому протоколі не розкрита суть адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , а саме, відсутні відомості щодо об`єктивної сторони правопорушення, зокрема, не зазначено, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , не виконавши термінового заборонного припису.

Крім того, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведену винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумнів в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та встановлених обставин справи має місце звичайна сімейна сварка, яка за своєю суттю не охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 дійсно порушила припис на контактування із ОСОБА_2 , на підтвердження чого, як було зазначено вище суду було надано протокол про адміністративне правопорушення.

В цій ситуації, в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 активно та умисно здійснювала дії, спрямовані на контактування із ОСОБА_1 .

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 256 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У такій ситуації, коли інша сторона вчиняє активні дії щодо особи, якій виписано припис не контактувати з іншими, не може вважатись винуватою тільки з тієї причини, що вона вимушена терпіти з неї знущання і не може фізично ухилитися в цей момент від такого контактування при тому, що живеш в одному будинку за однією адресою. Отже, в такому випадку, потрібно брати до уваги активну поведінку та ініціативу особи, яка йде першою на контактування з іншою особою, що у даному конкретному випадку вказує на те. що саме ОСОБА_3 робила все, для того, щоб йти на контактування з ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано.

Єдиний протокол про адміністративне правопорушення без інших доказів у справі не може слугувати належними та допустимими доказом правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Зі змісту протоколу також вбачається, що будь-які свідки скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім свідка ОСОБА_4 , який заперечує проти вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення. - відсутні.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 9, 173-2 ч.1, 247 п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/3514/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів