Справа № 308/4974/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/487/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Голубніченка В. О. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.03.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження: Україна, м. Дніпропетровськ, місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 010587 від 25.04.2022 та постанови судді від 27.04.2022 вбачається, що 25.04.2022 о 17 год 45 хв, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час здійснення прикордонного контролю інспектором прикордонної служби відбулося спрацювання БД «Ризик перетин», в подальшому, в ході проведення оперативно-перевірочних заходів офіцерами ВВБ та ПОРВ (з м.д. н.п. Чоп), а саме перевірки по БД «Ризик» встановлено, що вищезазначений громадянин Державний кордон України не перетинав, а також будь-які документи, які звільняють його від призову відсутні. В ході проведення співбесіди даний громадянин не зізнався що незаконно перетнув Державний кордон України. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_1 адвокат Голубніченко В. О. просить постанову судді від 27.04.2022 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Захисник заперечує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення та вважає, що відсутні належні та допустимі докази, які б доводили протилежне. Вказує на те, що 24.02.2022 о 09 год 30 хв ОСОБА_1 на автобусі сполучення Одесса-Тераспіль в м. Тераспіль перетнув кордон з Республікою Молдова за

-2-

внутрішнім паспортом, однак, оскільки у цьому документі відмітки не ставляться довести відповідні факти немає змоги. Обмеження щодо виїзду за кордон у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації почали діяти у другій половині дня 24.02.2022, в той час, як ОСОБА_1 перетнув кордон о першій половині дня. Тобто, ОСОБА_4 законно виїхав за межі України і у нього відсутній обов`язок щодо надання документів про звільнення від мобілізації. Зазначає, що ОСОБА_1 невідомо чому відомості про перетин ним кордону відсутні у базі даних і він немає змоги перевірити відповідну інформацію. Просить врахувати, що ОСОБА_1 не мав наміру ухилятися він мобілізації, виїхав за межі України через загрозу життю, у встановленому порядку перетнув кордон. Окрім того, 09.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ Республіки Молдови, у зв`язку з чим отримав реєстраційний лист переселенців № 9174311 від 09.03.2022 та йому відкрито візу на 41 день, тобто з 24.02.2022 до 24.05.2022. Тобто, це також підтверджує те, що останній законно потрапив до Республіки Молдова.

Також, у апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущено з поважних причин. Обґрунтовує тим, що суд не повідомляв ОСОБА_1 про дату судового засідання, а справу розглянув у його відсутності. Копію постанови захисник отримав лише 25.05.2022, що позбавило його можливості своєчасно, у межах 10-денного строку подати апеляційну скаргу.

13.12.2022 до апеляційного суду надійшло клопотання сторони захисту про розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Голубніченка В. О..

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце, і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 27.04.2022, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на ОСОБА_1 на захист особи, доводи захисника-адвоката Голубніченка В. О. щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено

-3-

адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 010587 від 25.04.2022 та постановою судді від 08.03.2022 стверджується, що 25.04.2022 о 17 год 45 хв, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» на в`їзд в Україну прибув громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час здійснення прикордонного контролю інспектором прикордонної служби відбулося спрацювання БД «Ризик перетин», в подальшому у ході проведення оперативно-перевірочних заходів офіцерами ВВБ та ПОРВ (з м.д. н.п. Чоп), а саме перевірки по БД «Ризик» встановлено, що ОСОБА_1 державний кордон України не перетинав. В ході проведення співбесіди ОСОБА_1 не зізнався що незаконно перетнув державний кордон України.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги cт. 9 Закону України «Про державний кордон Украйни» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 cт. 204-1 КУпАП.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються й протоколом про адміністративне затримання від 25.04.2022; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25.04.2022.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що інспектор прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 була упередженою при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що в неї були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про її зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався захисник Голубніченко В. О.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, щоінспектор прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 діяла у межах наданих їй повноважень.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що в ході розгляду справи суд першої інстанції дав невірну оцінку матеріалам справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що в апеляційній скарзі захисник-адвокат Голубніченко В. О. не посилався на конкретні докази та обставини, які б підтверджували вказані факти та спростовували б висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

-4-

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 у встановленому законом порядку перетнув кордон за внутрішнім паспортом, та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що він у встановленому порядку 24.02.2022 перетнув кордон України з Молдовською Республікою у встановленому пункті пропуску. При цьому ОСОБА_1 не пояснює чому маючи паспорт для виїзду за кордон, він перетнув кордон, з його слів, за внутрішнім паспортом.

Апеляційний суд не бере до уваги надані стороною захисту письмові докази, які складені іноземною мовою, за відсутності їх офіційного перекладу на українську мову, оскільки відсутність перекладу позбавляє апеляційний суд можливості дослідити вказані документи на предмет того, чи стосуються вони ОСОБА_1 та наведених в апеляційній скарзі доводів.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника-адвоката Голубніченка В. О. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому за провину.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 , що призвело до порушення його прав, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення і є недостатнім для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки не впливають не правильність висновків суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В свою чергу в суді апеляційної інстанції права ОСОБА_1 були відновлені. Йому було надано право скористатись юридичною допомогою захисника, заявляти клопотання, надавати докази, надавати особисті пояснення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

-5-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Голубніченком В. О. апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Голубніченка В. О. про поновлення строку задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 08.03.2022 щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Голубніченка В. О. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.03.2022 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя