Справа № 369/761/22 Суддя в суді першої інст. - Хрипун С.В.
Провадження № 33/824/1603/2022 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2022 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Кривошея Ю.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 05.01.2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Святошинська, 63 в с. Софіївська Борщагівка, Бучаснький район (колишній Києво-Святошинський район), Київської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (неприродна блідість обличчя, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що в судовому засіданні присутній не був, а з текстом прийнятої судом постанови ознайомився лише 24 травня 2022 року.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог процесуально та матеріального права, а висновки викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факти керування чи перебування за кермом транспортного засобу.

Також, вказує, що наявні в матеріалах справи дані про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, не відповідає дійсності, оскільки жодних свідків працівниками поліції залучено не було.

Вказує, що судом першої інстанції було позбавлено його права на захист, оскільки про час та дату розгляду справи судом першої інстанції його повідомлено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 319024 від 05.01.2022 року, в якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 05.01.2022 року;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що 05.01.2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Святошинська, 63 в с. Софіївська Борщагівка, Бучаснький район (колишній Києво-Святошинський район), Київської області з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (неприродна блідість обличчя, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки вони не підтверджуються жодними наявними в матеріалах справи доказами та не спростовують фактичних даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення,.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення працівниками поліції свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, з урахуванням того що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а також момент складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Що стосується посилання ОСОБА_1 та його захисника на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 , вважаю за необхідне зазначити наступне.

Так, Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS SA. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що розгляд справи відбудеться саме в Києво-Святошинському районному суді Київської області, при цьому станом розгляду справи останній не цікавився, жодних клопотань, заперечень чи пояснень до суду не направляв. При цьому, в матеріалах справи наявна судова повістка на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням дати та часу розгляду адміністративного матеріалу щодо нього (а.с. 6).

При цьому, слід зазначити, що права ОСОБА_1 були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2022 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко