Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Руденко М.М., захисника Грабовського Д.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, 16.10.21 року о 22:36 год. в м. Житомир, по вул. С. Наливайка 118, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Peugeot 407 реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком лікаря медичного закладу №583 від 17.10.21 р., чим порушив п. 2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду захисником Грабовським Д.О. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, суд формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення з таких підстав.

Вказує, що ОСОБА_1 не зміг з`явитися в судове засідання 30.06.2022 р., з поважної причини, оскільки перебував на лікарняному що підтверджується довідкою. Він також не був присутній в судовому засіданні, оскільки в той день перебував в Романівському районному суді, що підтверджується судовою повісткою.

Стверджує, що ОСОБА_1 повідомив суд про їх неможливість прибути в судове засідання, що підтверджується відповідною заявою про відкладення судового розгляду справи.

Також, зазначає, що перед медичним оглядом, ОСОБА_1 , не було роз`яснено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, він не бачив звідки дістали прилад та яким чином встановили мундштук, що викликає сумніви щодо допустимості такого огляду зі сторони медичних працівників та поліцейських.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського не можливо встановити хто керував транспортним засобом, оскільки відеозапис є неповним, на ньому не зафіксовано моменту зупинки ОСОБА_1 та спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , а також процедури складання працівниками поліції протоколу щодо ОСОБА_1 , що ставить під сумнів законність даного протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, та вказував що автомобілем не керував, висловив бажання пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці, однак працівники поліції відмовили йому, оскільки в них не було приладу «Драгер». Зазначені обставини можуть підтвердити свідки, які були присутні на місці зупинки.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки захисник отримав копію постанови суду лише 04.07.22 року.

Заслухавши пояснення захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, висновком КУ «Обласного медичного спеціалізованого центру» Житомирської обласної ради щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №583 від 17.10.2021 року, відповідно до якого 16.10.2021 року о 23:40 год. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, в результаті якого встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом здійсненим поліцейськими.

На переконання апеляційного суду зазначені докази є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідають фактичним обставинам справи.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння в КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради за допомогою приладу «Драгер 5820». Результат тесту о 23:40 год. - 2,57 проміле, а через 20 хв. - 2,42 проміле.

Відповідно до висновку №583 від 17.10.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, з яким він погодився підписавши висновок у графі 11 про ознайомлення з результатами огляду. Від здачі біорідини ОСОБА_1 відмовився про що власноруч поставив свій підпис в акті медичного огляду №583 від 16.10.21 року. (а.с. 2, 27-28)

Зауваження щодо процедури проходження та результату огляду ОСОБА_1 не заявляв.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Підстав для визнання доказів, якими суд обґрунтував свої висновки, неналежними або недопустимими апеляційний суд не вбачає, а відповідні доводи захисника вважає необґрунтованими та спростованими судом першої інстанції.

Апеляційний суд підстав для скасування постанови суду у зв`язку з розглядом судом справи у відсутність ОСОБА_1 та захисника не вбачає.

Так, за заявами сторони захисту розгляд справи відкладався 12.05.22, 01.06.22, 30.06.22 року, що свідчить про те, що суд сприяв у реалізації ОСОБА_1 його права на захист.

Однак, доказів поважності причини неприбуття в судові засідання захисник та ОСОБА_1 не надали, а в черговий раз без надання підтверджуючих документів заявили клопотання про відкладення розгляду справи, що суд розцінив як зловживання своїм правом.

Висновки суду повністю узгоджуються з практикою Європейського суду, який в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 надавав пояснення в суді першої інстанції, а в суді апеляційної інстанції брав участь його захисник. Апеляційний судом розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями захисника для забезпечення участі ОСОБА_1 , що свідчить про те, що суди обох інстанції йому сприяли у організації свого захисту та надавали для цього достатньо часу, а тому істотних порушень, які давали б підстави для скасування постанови суду апеляційний суд не знаходить.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Грабовському Дмитру Олександровичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Грабовського Дмитра Олександровича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук