Номер провадження 3/521/9676/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Федорової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Київським РВ УМВСУ в Одеській області 22 червня 1999 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає : АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №360455 від 22 вересня 2022 року, вбачається, що 21 вересня 2022 року об 23 годинні 05 хвилин в місті Одесі по вулиці Філатова, 63, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA Soul», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці запинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, це зафіксовано на відео з портативного відеореєстратора №471005, чим порушив вимоги п. 2.5 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом інспектором поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №360455 від 22 вересня 2022 року, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Особою, яка притягується до відповідальності були надані письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_1 вину не визнав та просив закрити провадження про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього через відсутність у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, пояснивши наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Одеси, ні 22 вересня 2022 року, тобто в день складання на нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ані 21 вересня 2022 року, тобто напередодні цього, взагалі будь-яким транспортним засобом не керував, у зв`язку з чим він за визначенням не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-які належні та допустимі докази протилежного в матеріалах справи відсутні, попре те, що обов`язок доказування в справах про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається саме на Державу в особі уповноважених на те органів та осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме як вбачається з єдиного належного та допустимого доказу по справі, тобто з безперервного та довготривалого відеозапису, що був зроблений з нагрудної відеокамери працівника поліції, а саме ID реєстратором ПВР № 471005, що здійснювався безперервно, починаючи з моменту приїзду поліції о 23 год. 47 хв. 21 вересня 2022 року і до самого випровадження ОСОБА_1 з відділку поліції, яке сталося о 01 год. 21 хв. 22 вересня 2022 року, громадянин ОСОБА_1 за кермом будь-якого транспортного засобу не перебував.

19 вересня 2022 року, близько 20 год. 00 хв. будучі абсолютно тверезим, та як завжди припарковуючи автомобіль біля свого будинку, будучі одягненим у полосату футболку. ОСОБА_1 потрапив в об`єктив відео камери мобільного телефону одного зі співробітників поліції охорони у складі наряду «Кришталь-29». Як виявилось потім, потрапив він туди не випадково, а з однією єдиною метою, а саме, щоб відзняті поліціантами кадри його паркування використалися останніми в подальшому у якості так званих доказів обставин адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

21 вересня 2022 року, приблизно о 23 год. 05 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи цілий день вдома за адресою АДРЕСА_2 та відмічаючи там зі всією родиною день народження свого молодшого сина, будучі одягненим у зелену спортивну кофту з капюшоном, знову опинився на вулиці, формально порушуючи при цьому дотримання комендантської години. ОСОБА_1 побачив тих самих працівників наряду поліції «Кришталь-29», які вже цілеспрямовано наближалися в його бік. Так, усвідомлюючи те, що працівники поліції в складі наряду «Кришталь-29» йдуть до нього, ОСОБА_1 вимушено запропонував поліціантам наряду «Кришталь-29» вирішити усі можливі непорозуміння між ними мирним шляхом, враховуючи небажання псувати собі настрій у самому розпачі святкування повноліття свого сина. Однак, останні відмовилися від такої пропозиції, викликали наряд патрульної поліції.

В матеріалах справи відсутні будь-які посилання на два відео файли (« ОСОБА_2 » та «Коваленко 2»), які на відміну від відеозапису з ПВР № 471005, якнайменш містять інформацію про час та дату коли цей відеозапис відбувався. Отже, у суду немає жодних підстав розглядати ці два відео файли, що зроблені невідомо ким, невідомо коли та невідомо чим та для чого як належні та допустимі докази по справі. Тим більш, що в рапорті старшого сержанту поліції ОСОБА_3 , немає жодного слова про ці два відео файли « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 2», які загадковим чином опинилися в матеріалах справи, попре те, що, ані в додатках до рапорту, ані посилань на здійснення будь-якого відеозапису в тексті цього рапорту немає. Саме тому на думку сторони захисту в протоколі серії ААД № 360455 від 22 вересня 2022 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в графі «свідки» замість прізвища ім`я та по-батькові реальних свідків вказано лише і виключно ПВР № 471005, тобто безперервний відеозапис, зроблений на портативний відео реєстратор за відповідним номером 471005 та й все. Отже, окрім запису з ПВР № 471005, ніяких електронних доказів в матеріалах справи не має бути за визначенням, оскільки про них взагалі ніде не йдеться. Походження цих доказів, з юридичної точки зору невідомо та підозріло, їх достовірність та дата виникнення, також як і сам спосіб їх потрапляння до матеріалів справи м`яко кажучи викликають великий сумнів.

В графі «До протоколу додаються» зазначеного вище протоколу, також єдиним додатком значиться відео з ПВР №471005 і нічого більше.

Ніякого перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, тобто факту керування ним будь-чим на відеозапису, відзнятим на ПВР № 471005 - не вбачається.

Щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння:

По-перше, ОСОБА_1 не відмовляється від того, що в зазначений в протоколі день та час він перебував під впливом алкоголю, оскільки саме в цей день його сину виповнилося 18 років, він заперечує проти того, що він в цей час, напередодні цього, або після перебував за кермом транспортного засобу. Належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 в зазначений в протоколі день та час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відсутні. А тому він за визначенням не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

По-друге, якщо він не керував транспортним засобом, а вигулював свого собаку порушивши при цьому комендантську годину, навіщо йому слід було погоджуватися їхати до медичного закладу для проходження будь-яких медичних обстежень, незрозуміло. Отже, він абсолютно законно та обґрунтовано відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не вбачав причин з яких він мав це зробити. До речі, в направленні ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ООМЦПЗ`ООР в останньому абзаці цього направлення зазначено наступне: «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Хомяков Михайло Андрійович», хоча лейтенант ОСОБА_4 насправді ОСОБА_1 нікуди не доставляв, і це чітко вбачається на безперервному відео записі з ПВР №471 005, тобто з єдиного допустимого доказу у справі.

Окрім всього, в поясненнях ОСОБА_1 що містяться в протоколі серії ААД № 360455 від 22 вересня 2022 року чітко зазначено: «по суті порушення НЕ ЗГОДЕН, співробітники поліції охорони вимагали хабар. З діями поліції НЕ ЗГОДЕН, ДОКАЗІВ НЕМАЄ».

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місті водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна (рішення Волинського апеляційного суду від 14.02.2021 року у справі №165/2538/21; рішення Сумського апеляційного суду від 10.02.2021 року у справі №589/1050/20; рішення Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2022 року у справі № 205/5986/21; Рішення Одеського апеляційного суду від 03.11.2021 року у справі №522/11920/21).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності із ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - суддям слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП особи, які мають право складати даний протокол, повинні керуватися та дотримуватися у своїх діях: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних за ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд дійшов такого висновку.

Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відеозапис, зроблений інспектором УПП в Одеській області на бодікамеру № 471005, та будь-які інші матеріали справи, не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відеозапис починається з моменту перебування ОСОБА_1 на вулиці, навіть не біля його автомобіля. Транспортний засіб перебував у нерухомому стані, тобто керування ним ОСОБА_1 не здійснювалось. В автомобілі були ввімкнені двигун та кондиціонер. ОСОБА_1 , з його слів, гуляв із собакою, коли до нього підійшли співробітники поліції охорони у складі наряду «Кришталь-29».

Якщо припустити, що автомобіль був зупинений працівниками поліції, то у відеозапису, зробленому інспектором УПП в Одеській області на бодікамеру № 471005, відсутній факт зупинки транспортного засобу з повідомленням причини зупинки. Відповідно до стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію»:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Суд, розглядаючи цю справу за наданими доказами, також дійшов висновку, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право особи на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що свідчить про істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист при складанні протоколу.

Відтак подія і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні.

У зв`язку із зазначеним, викладені у протоколі обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумцій вини ОСОБА_1 .

Положенням ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь - яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, не встановлені такі і судом.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий В.К.Гуревський