ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6018/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, 03.10.2022 року о 13 годині 59 хвилин, ОСОБА_1 , по вулиці Харківське шосе, 152 у місті Києві, керуючи автомобілем «Рено Меган» н.з. НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки або перешкоди, яку водійка об`єктивно спроможна, не вжила заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія» н/з НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого місце ДТП залишила, чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 2.10 (а), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ААД №367596 та серії ААД №367570 складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне об`єднати справи щодо ОСОБА_1 в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що зіткнення відбулось внаслідок того, що водій автомобіля «Шкода» заїхав перед нею з правого боку та різко загальмував. Щодо залишення місця ДТП, ОСОБА_1 пояснила, що одразу після ДТП, водій автомобіля «Шкода» вибіг зі свого автомобіля, почав кричати та бити по її автомобілю руками. ОСОБА_1 на той час була в автомобілі сама, була вагітна, вона дуже злякалася за своє життя, внаслідок чого поїхала з місця ДТП, проїхала приблизно 300 метрів до наступного перехрестя, зупинилась та почала викликати поліцію. При цьому, водій автомобіля «Шкода» наздогнав її, підійшов до її автомобіля та почав виламувати двері її автомобіля та знову бити руками і ногами по кузову. ОСОБА_1 сприймала дії водія ОСОБА_2 як такі, що несуть реальну загрозу її життю та здоров`ю, оскільки його поведінка була дуже агресивною та неадекватною.

Інший учасник ДТП - водій ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно різко перестроївся перед автомобілем «Рено Меган» та загальмував в зв`язку з тим, що попереду стояла маршрутка, після чого відбулось зіткнення. В подальшому він вийшов з машини та намагався зупинити водія ОСОБА_1 , яка намагалася поїхати з місця ДТП. Також, він наздогнав її на наступному перехресті та також намагався змусити її залишитися на місці ДТП.

Вислухавши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 4 КУпАП, сд-диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, фотознімками, схему місця ДТП, рапорт працівника поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з камер відеоспостереження відображається місце ДТП та рух транспортних засобів, що стали учасниками ДТП. Відповідно до сказаного відеозапису, автомобіль «Рено Меган» рухався у потоці транспортних засобів у правій смузі руху по вулиці Харківське шосе через перехрестя з вулицею Тростянецькою. На вказаному перехресті автомобіль «Шкода Октавія» здійснив обгін автомобіля «Рено Меган» з правого боку, одразу за перехрестям заїхав у смугу руху перед автомобілем «Рено Меган» та зупинився, після чого відбулось зіткнення. При цьому, автомобілі, що рухалися в потоці перед автомобілем «Шкода Октавія» продовжили рух без зупинки. В подальшому, водія автомобіля «Шкода Октавія» вийшов з автомобіля та підійшов до водійських дверей автомобіля «Рено Меган», а водій даного автомобіля розпочав рух з місця ДТП.

Крім того, з наявного на диску відеозапису, який проводився з салону автомобіля «Шкода Октавія» після ДТП вбачається, що даний автомобіль під`їжджає ззаду до автомобіля «Рено Меган», з нього виходить водій ОСОБА_2 , швидко підходить до автомобіля «Рено Меган», намагається відчинити водійські двері вказаного автомобіля та здійснює по ньому удари ногами та руками, після чого автомобіль «Рено Меган» починає рух.

Вказані відеозаписи повністю узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_1 та спростовують викладену у протоколі серії ААД № 367569 суть інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, судом об`єктивно встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналіз наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Так, статтею 18 КУпАП передбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (стаття 17 КУпАП).

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності, однак лише у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті для усунення небезпеки, яка загрожує .

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 в частині того, що вона знаходилася у транспортному засобі одна, перебувала у стані вагітності, а також події, що відображаються на досліджених судом відеозаписах, а саме дії водія ОСОБА_2 , який після ДТП намагався відчинити двері автомобіля ОСОБА_1 , здійснював удари по кузову вказаного автомобіля, суд приходить до висновку, що обстановка, що відбувалася на місця ДТП та події після ДТП, були правомірно оцінені ОСОБА_1 як реальна загроза її життю та здоров`ю, а заподіяна нею шкода у вигляді залишення місця ДТП при даних обставинах є менш значною, ніж відвернена шкода.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , відповідальність зі які передбачена ст. 122-4 КУпАП, вчинені нею у стані крайньої необхідності.

Відповідно п.4 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

З урахуванням викладеного, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю, оскільки вказане правопорушення вчинено у стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 122-4, ч. 1, 4 ст. 247, 251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 753/12781/22 та № 753/12784/22 та присвоїти єдиний унікальний номер № 753/12784/22.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі ч. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: