Справа № 136/1123/22
провадження №3/136/441/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Петришино/ї І.А., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №024964 слідує, що 12.08.2022 о 23 год. 17 хв. по вул. Примирення, в смт Турбів, гр. ОСОБА_1 , керував мопедом Honda Dio, без державних номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин вказаних у протоколі не визнав. Суду пояснив, що 12.08.2022 біля 23 год. в смт Турбів, шляхом відштовхування ногами він рухався на мопеді Honda Dio по обочині проїжджої частини дороги, оскільки мопед зламався, отож він не керував транспортним засобом, функцій водія не виконував. Працівники поліції, проїжджаючи повз нього під`їхали до нього, на запитання куди штовхаєш мопед, він відповів, що добирається додому, оскільки мопед зламався, у подальшому працівники поліції, їх було четверо, обмежили його у русі обступивши транспортний засіб та зобов`язали надати документи, а оскільки їх у нього не було, то працівник поліції вказав, що на нього будуть складені матеріали за ст.126, ст.130 КУпАП, а також акцентував увагу на тому, що він же відмовляється від огляду в установленому законом порядку, хоча такий огляд йому не пропонувався, від керування транспортним засобом його не відсторонювали, транспортний засіб не затримували. Просив провадження у справі закрити.

Захисник у судовому засідання також просила суд закрити провадження у справі стосовно її підзахисного за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, мотивуючи тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 функцій водія, отож він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Крім цього, зазначила, що за наслідками перегляду винесеної працівниками поліції постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.126 КУпАП провадження у справі закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказала суду, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та порядок проведення огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп`яніння, що передбачений ст.266 КУпАП, без проведення огляду в установленому законом порядку констатовано відмову шляхом складання матеріалів, відтак огляд є недійсним.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та її захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано наступні докази, які були безпосередньо досліджені судом, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №024964, відповідно до якого зазначено суть правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.08.2022 складеного о 23:35 год. відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 , має ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, невиразна мова, огляд не проводився, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно гр. ОСОБА_1 в якому зазначено, що під час відео фіксації останній відмовився від проходження огляду;

- відеозапис CD диску із камери службового транспортного засобу, які мають відображення на трьох відео файлах, два з яких не відображають звуку взагалі, якість не досить добра, оскільки знімалось із службового автомобіля у темну пору доби, із цих файлів встановлено, що транспортний засіб працівників поліції здійснює патрулювання населеного пункту, здійснюючи поворот у вулицю, у поле зору фар службового транспортного засобу попадає особа, яка на узбіччі дороги ногами відштовхується на мопеді. Проїхавши вперед, працівники поліції повертаються назад до мопеда, під`їхавши ближче виходять із транспортного засобу та підходять до особи на мопеді між якими відбувається діалог, зміст якого не відомий за відсутності звуку. На третьому файлі зафіксована розмова відповідно до якої одразу на запитання працівника поліції особа відрекомендувалась ОСОБА_1 ; чи є документи відповів, що зараз не має; працівник поліції вказав, що на нього будуть складені матеріали за ст.126 КУпАП керування без документів та за ст.130 КУпАП керування у стані алкогольного сп`яніння чи відмова від огляду, запитавши чи вживав він спиртні напої, а також акцентував увагу на тому, що він же відмовляється від огляду в установленому законом порядку. На запитання чи вживав спиртні напої ОСОБА_1 відповів що зранку випив трішки пива. Також запитав чи він, ОСОБА_1 буде ставити підпис у постанові та протоколі, якщо відмовиться, то йому такі документи не будуть вручені та його буде відсторонено від керування, на цьому відеозапис закінчується.

За клопотанням особи яка притягується до відповідальності та його захисника судом було викликано в якості свідка ОСОБА_2 та особу, яка складала матеріали про адміністративне правопорушення працівника поліції ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_2 , суду показав, що літом не пам`ятає, який це був день, він із ОСОБА_1 приїхали до смт. Турбів у спортзал десь у другій половині дня, де займались спортом приблизно до 18:30 години, після чого вирішили із ОСОБА_4 погуляти по смт. Турбову, залишивши транспортний засіб біля спортзалу. По ходу зустріли його дівчину ще до комендантської години, як її прізвище не знає, де вона живе адреси не знає лише орієнтується у населеному пункті, оскільки сам не місцевий. Дівчину він вирішив провести додому, оскільки була пізня пора доби, тоді вони усі разом йшли по дорозі до спортзалу забрати мопед. Прийшовши до спортзалу вони не змогли завести мопед, так як був дощ і десь затекла вода у двигун мопеда, то той не їхав, тому по ходу дороги вони його вели, ОСОБА_1 на ньому не їхав, у центрі смт. Турбів, вулиці не знає, ОСОБА_1 залишився чекати його поки він повернеться від дівчини. Утім коли він повернувся, то ОСОБА_1 не застав на тому місці де вони домовились, як з`ясувалось пізніше ОСОБА_1 повів транспортний засіб за адресою проживання його сестри, яка адреса не знає, в подальшому розповів, що до нього під`їхали працівники поліції та вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і склали матеріали про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , будучи належним чином викликаний до суду не з`явився повторно, про поважність причин своєї неявки суд не поставив до відома, у зв`язку із чим особа, що притягується до відповідальності і суд були позбавлені можливості зробити відповідну «перевірку» відображених у протоколі чи відеозаписі обставин.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов висновку про таке.

Так, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом», тоді як таке визначення наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВСКАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів.

Судом встановлено із довідки виданої ВП №4 Вінницького РУП, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

У той же час із переглянутого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 здійснював експлуатацію транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування, хоча й шляхом відштовхування ногами, що підтверджує факт керування транспортним засобом.

Суд приймає до уваги, що рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП скасоване в установленому законом порядку. Водночас мотивами вказаного судового рішення є не доведення в рамках такої справи висунутого особі обвинувачення за ч.2 ст.126 КУпАП особою, що склала матеріали, тобто пасивна участь відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надання суду доказів на противагу вказаному провадженню, відповідно до якого факт виконання функцій водія є доведеною обставиною, а за відсутності посвідчення водія ОСОБА_1 є іншою особою, яка може бути суб`єктом відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, що спростовує доводи захисника та особи, яка притягується до відповідальності.

При цьому, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_2 стосовно того, що ОСОБА_1 не виконував функцій водія, оскільки він не був безпосереднім очевидцем події, а повідомлені ним дані не мають значення для цього провадження.

У той же час надаючи оцінку доводам захисника щодо законності вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу та проведеного ними огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , суд звертає увагу на таке.

Пункт 3 частини першої статті 35 Закону України "Про національну поліцію", вказує на те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо: водій порушив Правила дорожнього руху; є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до частини 1 Закону України N 580-VIII національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно частини 1 статі 59 Закону України N 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Зі змісту статті 18 Закону України N 580-VIII видно, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Стаття 64 Закону України N 580-VIII передбачає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Згідно частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом не було встановлено законних правових підстав, визначених статтею 35 Закону України "Про національну поліцію", які давали б працівникам поліції здійснювати зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки правил дорожнього руху останні не порушував, що доведено відеозаписом, а інших доказів на підтвердження законності зупинки суду не надано, особа,яка складала матеріали на виклики суду не явилась, отож суд був позбавлений можливості перевірити вказані обставини.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює ст.266 КУпАП та Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (надалі Інструкція).

У п.27 постанови Пленуму 23.12.2005 № 14, зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Із відеозапису, який був безпосередньо переглянутий судом слідує, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, а працівниками поліції констатовано, що він відмовився від огляду, тому буде складено матеріали за ст.126, 130 КУпАП.

У той же час суд звертає увагу, що огляд це дія з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, їх озвучення працівником поліції та фіксування, обстеження з метою з`ясування перебування особи в стані алкогольного сп`яніння особою уповноваженою на вчинення такої дії.

Разом із цим, із переглянутого відео працівник поліції не назвав які ознаки алкогольного сп`яніння виявлено у ОСОБА_1 , не вчиняв жодних дій для забезпечення проведення його огляду в установленому законом порядку щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Жодних протиправних дій щодо ухилення від огляду ОСОБА_1 не вчиняв, а навпаки запитав, які наслідки, на що працівник поліції вказав, що будуть складені матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Наведене в сукупності свідчить, що огляд ОСОБА_1 взагалі не було проведено працівниками поліції, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

На підтвердження доводів особи щодо того, що огляд не проводився окрім відеозапису, свідчить у направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, якому суд надавав оцінку вище та де вказано, що огляд не проводився.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, поза розумним сумнівом, на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд, не заперечуючи важливість та необхідність профілактичної роботи по недопущенню керування транспортними засобами в стані як алкогольного так і наркотичного сп`яніння, вважає за необхідне наголосити, що така робота має проводитись виключно в правовому полі та не допускати зазіхань на права людини.

Працівник поліції не може свавільно зупиняти та звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя.

Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський спочатку має дотриматись процедури законного зупинення транспортного засобу, обов`язково запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, вживати до цього активних дій, а у разі відмови від огляду чи незгоди з результатами, що має бути відображено із застосовуванням технічних засобів відеозапису безперервно, а в разі неможливості у присутності двох свідків зафіксоване, потім надати особі направлення до медичного закладу, що має бути оформлено із дотриманням вимог Інструкції та прав особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеною, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 130, 247, 283-284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Світлана ШПОРТУН