ПОСТАНОВА

Іменем України

02.12.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянув матеріали, які надійшли від Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області (Вінницький рибоохоронний патруль), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.88-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Жмеринського міськрайонного суду 01.11.2022 року надійшла адміністративна справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.88-1 КУпАП, щодо ОСОБА_2 за ознаками здійснення ним о 10 годині 50 хвилин 22.10.2022 року на ринку в м.Жмеринка реалізації свіжої риби - щуки, загальною вагою 10 кг, по ціні 75 грн. за один кілограм без документів, що засвідчують законність її вилучення з природного середовища чи набуття у власність, та підтвердження її якості та безпеки, що вказано порушенням вимог п.3.14. Правил любительського і спортивного рибальства, ст.7 Закону України "Про тваринний світ", ст.37, 45 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів".

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що виявлену у нього свіжу рибу він придбав для власних потреб та потреб своєї дочки, яка має хронічне захворювання.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши поясненя ОСОБА_1 , суддя доходить наступного.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Так, в мехах змісту викладеної в протоколі №000870 від 22.10.2022 року суті про адміністративого правопорушення міститься вочевидь безпідставна вказівка щодо порушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, серед решти вимог ст.45 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", оскільки дана правова норма виключена на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" від 09.04.2014 року (а.с.2).

Окрім цього, всупереч наведеним вимогам закону щодо його форми та змісту даний протокол про адміністративне правопрушення не містить вказівки про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду, вимогу про відшкодування якої керівником заявника заявлено до відшкодування за змістом супровідного листа (а.с.1).

Також за вказівки про проведення фотофіксації адміністративного правопорушення і долучення до матеріалів справи двох фотознімків, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний прилад, яким використано у даній процесуальній дії.

При цьому, згадувані фотознімки не містять відомостей щодо дати і часу події, у зв`язку з чим є неналежними доказами (а.с.4).

Натомість доданий до матеріалів справи рапорт провіднго інспектора Павлюка О.П. суддеє визнається недопустими доказом, оскільки за його подання начальникві Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області даний рапорт не містиить ані резолюції керівника, якому його адресовано, ані відомостей реєстрації у вхідній кореспонденції відповідної установи.

При цьому за вказівки у протоколі про адміністративне правопорушення ваги певного виду риби матеріали справи не місять відомостей про проведення її зважування та використаний для цього технічний прилад.

З наведених вище підстав суддею визнається недопустим доказом протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , так як його складено не у встановленому законом порядку, а також викладені у ньому обставни не підтверджені належними та допустими доказами, надто за відсутності достеменних відомостей щодо визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, у діях ОСОБА_1 та становить об`єктивні підстави закриття провадження у справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд .

Суддя Вернік В.М.