Справа № 337/3234/22
Провадження № 3/337/1423/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши протокол серії ААД № 389756, що надійшли з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол, про те, що він 13.09.2022 року, об 11 годині 15 хвилин, керував транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 , по вул.. Запорізького козацтва, 3-а в м.Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Суду пояснив, що 13.09.2022 року, він, в автомобіль, який належить його матері та стояв на стоянці, приніс сумки з речами, які поставив у багажне відділення авто. При цьому був разом зі своєю дівчиною. Він в той день не керував автомобілем, не заводив його. Коли вони відійшли від автомобіля на певну відстань, його покликали працівники поліції, які поводили себе грубо, зневажливо з ним розмовляли. Його пояснення щодо того, що він не керував автомобілем, до уваги прийняті не були. Коли йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, бо він не керував автомобілем, а як пішохід, не зобов`язаний проходити такий огляд. Також пояснив, що раніше відносно нього, цей же екіпаж поліції складав протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому вважає таке ставлення до нього результатом складання попереднього протоколу. Крім того, працівниками поліції відеозйомка велася на особистий мобільний телефон, а не на боді камеру. Просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Дослідивши протокол, матеріали, які додані до протоколу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , судом встановлено наступне.

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол, про те, що він 13.09.2022 року, об 11 годині 15 хвилин, керував транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Запорізького козацтва, 3-а в м.Запоріжжі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КпАП України.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Приписами ст. 251 КУПАП визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки ( рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Міністрів Ради Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 13.09.2022 року, він, в автомобіль, який належить його матері та стояв на стоянці, приніс сумки з речами, які поставив у багажне відділення авто. При цьому був разом зі своєю дівчиною. Він в той день не керував автомобілем, не заводив його. Коли вони відійшли від автомобіля на певну відстань, його покликали працівники поліції, які поводили себе грубо, зневажливо з ним розмовляли. Його пояснення щодо того, що він не керував автомобілем, до уваги прийняті не були. Коли йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився, бо він не керував автомобілем, а як пішохід, не зобов`язаний проходити такий огляд. Також пояснив, що раніше відносно нього, цей же екіпаж поліції складав протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, а тому вважає таке ставлення до нього результатом складання попереднього протоколу. Крім того, працівниками поліції відеозйомка велася на особистий мобільний телефон, а не на боді камеру.

Судом, під час розгляду адмінпротоколу, складеного відносно ОСОБА_1 було неодноразово проглянуто відеозапис подій, які сталися 13.09.2022 року та перевірено доводи ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі.

Враховуючи зазначені, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 389756, який складено відносно ОСОБА_1 за ст.. 130 ч.1 КУпАП обставини, судом встановлена послідовність дій, яка є наступною:

У протоколі ААД № 389756 вказано, що проводилась відеофіксація на службову камеру БК 474570.

До складеного відносно ОСОБА_2 протоколу долучено диск з копією відеозапису подій, з якого вбачається, що запис подій дійсно спочатку вівся на службову камеру та розпочинається з руху автомобіля працівників поліції, які незрозуміло кого чи щось побачили та почали наздоганяти. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не вбачається. Після того, як автомобіль працівників поліції заїхав на стоянку автомобілів, працівники поліції, які вийшли із службового авто, покликали молодого чоловіка ( як встановлено судом ОСОБА_1 ), який знаходився на певній відставні від автомобіля, перебував там зі своєю дівчиною. Факту керування автомобілем ОСОБА_1 також не вбачається.

Із наданого суду відеозапису вбачається, що у подальшому, відеозапис проведено на мобільний телефон, про який у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі, взагалі не зазначено.

З наданого відеозапису не вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, про які зазначено у протоколі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд, як орган уповноважений розглядати справу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, через наявні чисельні недоліки та розбіжності, допущені посадовою особою при зібранні доказів та оформленні матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , позбавлений прийняти рішення чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю а відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з врахуванням встановлених у судових засіданнях обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч.1 КК України, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адмінправопорушення у його відношенні на підставі протоколу АБД № 389756 від 13.09.2022 року, підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 283, 284, 285 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Г.Є.Гнатик