ЄУН №337/4304/22
Провадження №3/337/1858/2022
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №447797 від 22.11.2022 року «21 листопада 2022 року приблизно о 22:50 годині ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом згідно ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.07.2022 року, був відсутній за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив п.А ст. 10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».»

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою провину у вчиненні вказаного правопорушення, та пояснив, що у вказану в протоколі ніч був вдома і спав. Щоб приходили співробітники поліції, та стукали в його двері він не чув. Із квартири нікуди не виходив.

В судовому засіданні Начальник СП Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Устюжин М.В., а також майора поліції ОСОБА_2 пояснили, що в ході несення служби, для перевірки дотримання умов адміністративного нагляду, вони здійснили виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 , приблизно о 22:50 год. стукали у двері його квартири. Відчинив чоловік, який повідомив, що «малого» не має вдома, тому вони звернулися із відповідним зверненням на лінію «102». Своє перебування біля квартири ОСОБА_1 у вказаний час вони на фото/відео не фіксували. Чоловік, що відчинив їм двері, надавати письмові пояснення відмовився.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП.

Так, згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

В ході судового розгляду особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 заперечив вчинення ним правопорушення, і його відсутність за місцем мешкання. Такі ж пояснення він вказав і при складенні протоколу про адміністративне правопорушення («Знаходився вдома. Ніхто не телефонував і в двері не стукав. Правила адміністративного нагляду не порушував.»).

Єдиним доказом, наданим на підтвердження вчинення правопорушення, є рапорт Устюжина М.В., який разом із ОСОБА_2 надали аналогічні пояснення і в судовому засіданні. Однака така позиція не підтверджена жодними об`єктивними доказами.

Свідків прибуття поліції до квартири АДРЕСА_3 о 22:50 годині 21.11.2022 року (в тому числі мешканців сусідніх квартир) не встановлено. Особа, що згідно пояснень поліцейських, відчинила їм двері, в якості свідка не вказана. Не зафіксовані такі обставини і за допомогою фото/відео матеріалів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, оцінивши передані до суду матеріали, як сукупність доказів у справі, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що поза розумним сумнівом не було доведено вчинення ОСОБА_1 порушення правил адміністративного нагляду, а відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1732, 247, 268, 277 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Д.С. Бредун