Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
16.12.2022 Справа №: 388/1313/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2022 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув матеріали, що надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05.30 години 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України в Україні оголошено загальну мобілізацію та проводиться загальна мобілізація.

23 вересня 2022 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 під час особливого періоду та військового стану, під час проведення мобілізації, будучи придатним до військової служби за станом здоров`я, проявив власну недбалість та недисциплінованість, був відсутній на службі. На телефонні дзвінки не відповідав. Про своє місце перебування не попереджував нікого з начальницького чи рядового складу. Факт відсутності було підтверджено під час ранкового шикування та вечірніх перевірок з 23 вересня по 26 вересня 2022 року рапортами старшого сержанта ОСОБА_2 .

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не відповідаючи на телефонні дзвінки до військової частини станом на 27 вересня 2022 року не повернувся, залишивши самовільно місце служби понад три доби.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 22 Постанови, абз. 1 п. 3 додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 921 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушення виявлено тимчасово виконуючим обов`язки головного сержанта батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_2 , що підтверджується рапортами від 23 вересня 2022 року, 24 вересня 2022 року, 25 вересня 2022 року та 26 вересня 2022 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину не неявки не повідомив.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 27 жовтня 2022 року брала участь захисник обвинуваченого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка попередньо надіслала до суду письмові пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення. У цих поясненнях, зокрема, зазначає, що протокол складено не уповноваженою особою, відсутні належні докази, що підтверджують винуватість її підзахисного, порушено правила, що регулюють провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У подальшому судом за клопотанням захисника Власенко А.В. приймалось рішення про участь її в судовому засіданні в режимі відеоконференції 24 листопада 2022 року та 16 грудня 2022 року.

У двох вищезазначених судових засіданнях захисник Власенко А.В. не змогла взяти участь у режимі відеоконференції за відсутності електроенергії, в першому випадку в Придніпровському районному суді м. Черкаси, а в другою в цьому суді.

Проте, судове засідання в справі про адміністративне правопорушення не потребує обов`язкового фіксування судового процесу технічними засобами, а відтак може здійснюватися навіть за відсутності електроенергії.

Захисник Власенко А.В., заявляючи клопотання про участь у режимі відеоконференції в країні під час дії воєнного стану, зобов`язана враховувати ризик неможливості здійснення відеоконференції з якихось технічних чи інших причин.

Окрім цього, захисник добросовісно здійснюючи свої процесуальні права та обов`язки, повинен врахувати встановлені скорочені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення та не допускати затягування судового процесу.

Оскільки в судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_1 , який повідомлявся про місце та час розгляду справи та не повідомив суд про причини свої неявки, зважаючи на вищезазначені обставини щодо неможливості брати участь у судовому засіданні його захисника, враховуючи також той факт, що участь обвинуваченого в цій справі не є обов`язковою, а сторона захисту належно повідомлена про місце та час розгляду справи, суд уважає здійснити судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності військовослужбовця та його захисника.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь під час судового засідання, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а також подані сторонами матеріали, що підтверджують винуватість особи та заперечення, дійшов до такого висновку.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії А7361 № 52 від 27 вересня 2022 року, військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду з 23 по 26 вересня 2022 року був відсутній на службі.

Відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05.30 години 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, пунктів 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України в Україні оголошено загальну мобілізацію та проводиться загальна мобілізація.

Відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.

У цій справі беззаперечним є те, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_1 .

23 вересня 2022 року солдат ОСОБА_1 на ім`я командира роти подав рапорт про надання йому відпустки за станом здоров`я на строк тридцять днів, згідно з рішенням Військово-лікарської комісії від 23 вересня 2022 року, що додано до цього рапорту та копія якого міститься в матеріалах справи. На цьому рапорті міститься резолюція командира про надання цієї відпустки при військовій частині під наглядом військового лікаря.

У виписці із медичної картки стаціонарного хворого № 3332 неврологічного відділення щодо ОСОБА_1 , відображено, що він лікувався в стаціонарі в період з 9 по 23 вересня 2022 року, виписаний в задовільному стані у зв`язку із закінченням лікування під нагляд лікаря військової частини.

Зазначене на переконання суду свідчить про те, що ОСОБА_1 не отримав дозволу на відпустку поза військовою частиною, а відтак з 23 вересня 2022 року повинен нести службу при військовій частині.

Будь-які докази, що свідчать про протилежне, матеріали цієї справи не містять.

Рапортами тимчасово виконуючого обов`язки сержанта батальйону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , а також начальника групи персоналу ОСОБА_4 на ім`я командира від 23 вересня 2022 року, від 24 вересня 2022 року, від 25 вересня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 27 вересня 2022 року зафіксовано відсутність військовослужбовця ОСОБА_1 без поважних причин у військовій частині.

Будь-які доводи про неприйнятність рапортів як доказів відсутності військовослужбовця у військовій частині суд не приймає, оскільки в розглядуваному випадку ці документи є належними доказами наявності обставин.

Слід також зазначити, що матеріали цієї справи не містять будь-яких інших фактичних даних, а також обґрунтованих переконань, що спростовують обставини, які зафіксовані рапортами від 23 вересня 2022 року, від 24 вересня 2022 року, від 25 вересня 2022 року, від 26 вересня 2022 року та від 27 вересня 2022 року, або свідчать про відсутність військовослужбовця у військовій частині з поважних причин.

Отже, на переконання суду у цій справі доказано відсутність військовослужбовця у військовій частині в особливий період з 23 по 26 вересня 2022 року без поважних причин.

27 вересня 2022 року начальником групи персоналу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 за цим фактом щодо військовослужбовця ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2022 року № 23, начальник групи персоналу військової частини ОСОБА_4 є відповідальним за складання протоколів про адміністративні правопорушення у Військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою службовою особою згідно з п. 14 ч. 1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доводи сторони захисту, що відображені у письмових поясненнях захисника ОСОБА_3 не спростовують встановлені у цій справі фактичні обставини, не містять даних, що свідчать про невинуватість військовослужбовця, а також не переконують суд у тому, що військовослужбовець ОСОБА_1 в період з 23 по 26 вересня 2022 року перебував у Військовій частині НОМЕР_1 .

Якійсь технічні помилки у змісті протоколу про адміністративне правопорушення не можуть свідчити про відсутність події, що підтверджена належними доказами, а також не роблять його неправомірним у силу закону.

Окрім цього, суд не бачить якихось істотних порушень прав військовослужбовця ОСОБА_1 під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, внаслідок яких він не зміг реалізувати свої права або внаслідок яких докази, що містяться у справі про адміністративне правопорушення мають характер недопустимих.

Навпаки, під час провадження справи про адміністративне правопорушення у суді, обвинуваченому надавалось достатньо часу та процесуальної можливості реалізувати свої права, визначені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, можливо дійти висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.

Обвинувачений ОСОБА_1 характеризується негативно, недисциплінований, безвідповідальний, військові статути, настанови, обов`язки за займаною посадою та інші нормативні акти не вивчає та не керується ними в повсякденній службовій діяльності. Накази старших за званням виконує, але вимагає постійного контрою за їх виконанням. До виконання своїх службових обов`язків відноситься негативно. Службові стосунки з начальниками та іншими військовослужбовцями не будує, схильний до створення конфліктних ситуацій. На критику та зауваження не реагує, висновків не робить. Фізичний стан незадовільний, фізичну форму не підтримує та не розвиває. За зовнішнім виглядом не слідкує. Працездатність низька. Схильний до зловживання алкогольними напоями. Допуску до державної таємниці не мав. За станом здоров`я неспроможний виконувати службові обов`язки повністю.

Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого, вчинення правопорушення вперше, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 4 ст. 172-11, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід ДЕРЖАВИ 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA0011525, банк: ГУК у Кіровоградській області, код: 37993783, код класифікації бюджетів 22030101).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський