ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2867/22

Провадження № 33/4820/650/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, 2 жовтня 2022 року о 16 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м. Старокостянтинів, по вул. Першого Травня, на порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затверджену наказами МВС України від 06.11.2015 року №1376, від 07.11.2015 року №1395.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, на думку апелянта, був складений до 17 год.05 хв.

Звертає увагу на те, що на нього психологічно тиснув працівник поліції, пропонуючи закрити автомобіль і проїхати в медичний заклад, а автомобіль розмістити на штраф-майданчику тимчасово, оскільки він не був згідний з результатом продування приладу Драгер. При цьому в автомобілі був дорогий вантаж, керівництву фірми йому не надали можливість зателефонувати.

Апелянт стверджує, що вимогами КУпАП не передбачено термінове проходження водієм огляду на стан сп`яніння в медичному закладі після незгоди з результатом приладу Драгер, а на протязі двох годин, тому працівники поліції не мали права вимагати у нього негайного прибуття у їх супроводі в медичний заклад, а лише забезпечити проведення такого огляду.

Окрім того, він висловлював бажання проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, але працівники поліції відмовили йому, пояснивши що вже складений протокол про адміністративне правопорушення, що дає підстави вважати, що працівникам поліції був необхідний протокол про правопорушення, а не з`ясування всіх обставин події.

Також апелянт звертає увагу на те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, а в графі з результатами згоден підпис, який він не ставив на цьому документі і не визнавав те, що в нього є ознаки сп`яніння, та таке підтверджується відеозаписом з місця події.

З даних відеозапису не вбачається, чи у нього були ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в матеріалах справи.

З проведеним оглядом на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого був 0,35%о, він не був згідний, оскільки в той день не вживав алкогольних напоїв, про що зазначив в протоколі. В той день здійснював перевезення вантажу, так як працює водієм, але в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він непрацюючий.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 305633 від 12.10.22 року, з якого слідує, що 12.10.2022 року о 16 год. 28 хв., в м.Старокостянтинів, по вул.Першого Травня, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, огляд проводився із застосуванням приладу Драгер, що підтверджується тестом №4063 від 12.10.2022 року, результат склав 0,35%о, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Даних роздруківки Drager Alcotect 6820, прилад № ARВІ -0962, який підтверджує, що результат перевірки ОСОБА_1 0,35 %о.

Даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, за допомогою приладу Драгер Алкотест 6810 №10494547, результат якого 0,35 %о. З результатами ОСОБА_1 згоден, що засвідчив особистим підписом.

Із даних копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вбачається, що прилад Drager Alcotect 6820, прилад № ARВІ -0962 відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 та чинне до 23.05.2023 року.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

При перегляді апеляційним судом відеозапису з місця події вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 по причині того, що він не пропустив пішохода. Під час спілкування, працівники поліції у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду за допомогою приладу Драгер склав 0,35%о, з чим погодився ОСОБА_1 і на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі тривалий час не давав відповіді, що було розцінено працівниками поліції, як відмову від такого огляду та роз`яснено водію права його та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечував, посилаючись на те, транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, оскільки не вживає алкогольних напоїв, крім того не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затверджену наказами МВС України від 06.11.2015 року №1376, від 07.11.2015 року №1395, є безпідставними, оскільки вказаний протокол оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП та підтверджується зібраними доказами у справі, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні.

Крім того, відповідно до розписок про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 було роз`яснено зазначені норми, про що свідчить його особистий підпис (а.с.3,4).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час складання не відповідає дійсності, відхиляються апеляційним судом, так як не спростовують вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Твердження апелянта про те, що на нього психологічно тиснув працівник поліції, пропонуючи закрити автомобіль і проїхати з ними в медичний заклад, а автомобіль розмістити на штраф-майданчику тимчасово, оскільки він не був згідний з результатом приладу Драгер, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису з місця події не вбачається, що працівники поліції чинили тиск на водія. При цьому, на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 тривалий час не давав відповіді, казав, що не може залишити автомобіль з вантажем, на що йому пояснювали, що його буде охороняти поліцейський, а тому така поведінка була розцінена як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що в автомобілі ОСОБА_1 був коштовний вантаж, керівництву фірми йому не надали можливість зателефонувати, та ввели його в оману, що є підстави для розміщення транспортного засобу на штаф-майданчик, що не передбачено нормами КУпАП, то вони відхиляються, оскільки спростовуються відеозаписом з місця події. Тривалий час ОСОБА_1 лише вказував, що він має намір телефонувати керівництву фірми, проте такі дзвінки не здійснював.

Доводи апелянта про те, що він висловлював бажання проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, але працівники поліції відмовили йому, пояснивши що вже складений протокол про адміністративне правопорушення, не є підставою для скасування судового рішення.

Твердження апелянта про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі з результатами згоден є підпис, який він не ставив на цьому документі і не визнавав те, що в нього є ознаки сп`яніння, не спростовують висновків суду про керування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що з проведеним оглядом на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого був 0,35%о він не був згідний, оскільки в той день не вживав алкогольних напоїв, про що зазначив в протоколі, який містить не точні відомості щодо нього, не спростовують його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні і не можуть бути підставою для скасування рішення суду чи закриття провадження у справі, на що є посилання в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.