Постанова

Іменем України

10 червня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Головкова Євгена Ігоровича, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2022 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України,

працюючого ФОП (зі слів),

зареєтрованого та проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно постанови судді, 05.06.2021 о 22 год 15 хв у с. Данилівка Фастівського району Київської області 20140430.30.183531, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду адміністративноїсправи в порушення вимог статей 278, 280 КУпАП суд не перевірив правильність складанняпротоколу та інших матеріалів справи працівниками поліції, недостатньо з`ясував всі обставини справи, не допитав усіх свідків, не витребував усі необхідні документи, підійшов упереджено до вивчення обставин справи, не врахував наявні розбіжності у показах допитаних осіб та відсутності доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Зазначив, що пославшись на нібито притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5. ПДР України, досі не є зрозумілим, яким чином працівник національної поліції ОСОБА_2 взагалі встановив перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він зі своїм напарником з`явились на місце пригоди вже коли ОСОБА_1 втратив свідомість після нанесених тілесних ушкоджень, тобто, ОСОБА_2 не бачив його за кермом транспортного засобу, та їхати за кермом автомобіля він не міг, оскільки були прорізані чотири колеса автомобціля. Жодних пропозицій пройти перевірку на стан сп`яніння ОСОБА_2 або інший співробітник поліції йому не пропонували, як і не надали необхідну медичну допомогу, незважаючи на отримані травми, в той час як він просив працівників поліції про виклик швидкої допомоги.

Звернув увагу суду, що обидва свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не бачили, щоб працівники поліції пропонували йому пройти перевірку на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або те, що під час приїзду працівників поліції (або у подальшому) він керував транспортним засобом. Покази обох зазначених вище осіб вважає упередженими та такими, що не можуть бути використані для встановлення фактичних обставин події, оскільки вони зацікавлені у приховуванні обставин скоєння кримінального правопорушення відносно нього, саме ОСОБА_3 наносив йому удари та заподіяв пошкодження. Також зазначив, що покази ОСОБА_3 щодо пошкодження посівів спростовуються відсутністю протоколу за пошкодження посівів або іншого належного ТОВ «АГРО ВІВАРІУС» майна.

ОСОБА_1 вказав, що хибність версії з пошкодженням посівів та перебуванням його у стані алкогольного сп`яніння підтверджується і відсутністю відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, які нібито не збереглись. Проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» мало відбуватись за одночасного надання працівниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, чого не було та що прямо суперечить положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зауважив, що ні примірник протоколу про адміністративне правопорушення, ні акт огляду на стан сп`яніння йому на місці їх складання не надавались. Зазначені документи, ураховуючи свій фізичний стан після побиття він не читав, та підписав розуміючи, що протокол складається за ст. 124 КУпАП, про що йому повідомив ОСОБА_2 , видавши тимчасовое посвідчення водія із зазначенням ст. 124 КУпАП.

Уважає, що направлені до Васильківського міськрайонного суду Київської області матеріали не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом і зупинення працівниками поліції. Оскільки відеозаписи з місця складання протоколу працівниками поліції надано не було, то і будь - яких підтверджень пропозиції пройти перевірку на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або у разі відмови, проїхати до найближчого медичного закладу для проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, немає.

Крім того зазначив, що Розділом IX Інструкції визначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли бути залучені як свідки, бо були прямо зацікавлені зробити його винним у нібито пошкодженні посівів. Єдиним свідком, який вказував під час допиту на керування ним транспортним засобом є ОСОБА_3 , який одночасно є особою, яка завдала йому тілесних ушкоджень та яка, з урахуванням уникнення відповідальності, повідомляла відверто неправдиву інформацію, що не узгоджувалась з показаннями інших свідків.

Звернув увагу суду на зазначені невідповідності в показах свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , до яких суд мав віднестись критично через суттєві розбіжності щодо основних обставин зупинки автомобіля під його керуванням, підстав виїзду екіпажу патрульної поліції на поле біля с. Діброва, його фізичного стану та стану автомобіля, відсутності підстав для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приховування відеозаписів з портативного відеореєстратора ОСОБА_2 внаслідок зафіксованих на них порушень його прав та вчинення відносно нього кримінального правопорушення як з боку ОСОБА_3 , так і з боку ОСОБА_2 .

Вказав, що судом не було надано жодної оцінки щодо факту ненадання копії складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Уважає, що у ході судового розгляду єдине що цікавило суд, так це скарги на співробітників місцевої поліції до ДБР, Департаменту внутрішньої безпеки Нацполіції України та до прокуратур усіх рівнів, та щодо результатів розгляду таких скарг.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Головков Є.О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати постанову судді та прийняти нову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Головкова Є.О., дослідивши зібрані по справі окази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно приписів ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що убачається з наступного.

Так, за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунком 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Виходячи з аналізу змісту ст. 130 КУпАП відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

За таких обставин окремому з`ясуванню, з обґрунтуванням належними доказами, підлягає обставина «керування» ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та зупинення його працівниками поліції, що є складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 05.06.2021 о 22 год 15 хв у с.Данилівка Фастівського району Київської області керував транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя суду першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 належним чином підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя суду першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Аналогічні норми передбачені Інструкцією та Порядком огляду водіїв, відповідно до яких встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Однак, адміністративні матеріали не містять належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був зупинений 05.06.2021 о 22 год 15 хв у с. Данилівка Фастівського району Київської області працівниками поліції саме під час керування ним транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , за обставин, викладених у протоколі.

Так, з пояснень працівника поліції, який складав даний адміністративний матеріал ОСОБА_2 убачається, що здійснюючи 05.06.2021 патрулювання у межах зони, куди входить 18 населених пунктів, у тому числі с. Діброва Фастівського району Київської області, побачив на дорозі у полі, яка з`єднує два населених пункти: с. Хлепча та с. Діброва Фастівського району Київської області, світло фар транспортних засобів, одним з яких був автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Разом з тим, із пояснень наданих свідком ОСОБА_3 , який здійснює підприємницьку діяльність на полі, де мала місце подія 05.06.2021, убачається, що виїхавши на поле після дзвінка знайомого саме він викликав працівників поліції, які прибули на місце пригоди через 15 хвилин після його приїзду.

Свідок ОСОБА_4 прибула на місце події за дзвінком ОСОБА_3 .

Із матеріалів справи вбачається, що по приїзду на місце події працівників поліції та свідка ОСОБА_4 автомобіль марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , вже стояв з прорізаними чотирма колесами.

У суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 05 червня 2021 року приблизно о 21 год 30 хв на грунтовій дорозі у полі в районі с. Діброва його автомобіль був безпідставно зупинений, на той час невідомими йому особами та відбулася ситуація, внаслідок якої він безпричинно отримав від ОСОБА_3 удари по голові та тілу, від яких впав на землю та втратив свідомість, прийшовши в себе лише тоді, коли на вулиці вже було взагалі темно. Коли почав підводитись на ноги, то поблизу побачив автомобіль працівників поліції, які замість надання йому первинної медичної допомоги (від отриманних ран на голові у нього текла кров), почали вимагати водійське посвідчення та у разі його відсутності казали про складання відповідного адміністративного протоколу за ст. 126 КУпАП. Зважаючи на запаморочення голови та головний біль через отримані травми та те, що у нього продовжувала йти кров з рани на лобі, що була нанесена ОСОБА_3 , він довго не міг знайти посвідчення водія, а коли його нарешті знайшов та надав, то працівником поліції було роз'яснено, що тоді протокол буде складено не за ст. 126 КУпАП, а за ст. 124 КУпАП внаслідок пошкодження ним посівів на полі. Зважаючи на свій фізичний стан, він підписав складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не читаючи його, бо розумів, що там зафіксовано притягнення до відповідальності за пошкодження посівів на полі. Вказав, що розумів, що він не пошкоджував посіви і безпідставність такого звинувачення буде доведена ним в суді, оскільки сподіватись на неупередженість дій працівників поліції не міг, бо вже на той час розумів, що нападники та працівники поліції є знайомими. Це було зрозуміло по характеру розмови між ними та тими діями, які вчинялись відносно нього. На прохання до працівників поліції викликати швидку медичну допомогу, отримав відмову, які також повідомили, що мають їхати по іншому виклику та можуть лише довезти його до місця проживання, оскільки його автомобіль не може рухатись у звязку з пошкодженням усіх чотирьох коліс автомобіля. Крім того вказав, що за наданими працівнику поліції ОСОБА_3 телефоном був викликаний евакуатор для перевезення його легкового автомобіля з чотирма порізаними колесами, бо пересуватись на ньому було неможливо. Через незадовільний фізичний стан після побиття (запаморчення голови та інші ознаки струсу мозку), був змушений самостіійно викликати швидку медичну допомогу та дзвонити на спецлінію «102», оскільки відносно нього було скоєно кримінальне правопорушення. Про скадений відносно нього протокол за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП йому стало відомо лише згодом 07.06.2021.

Також матеріалами справи підтверджується, що стан здоров`я, у якому перебував ОСОБА_1 (наявність тілесних ушкоджень, зокрема голови) могли унеможливлювати належне сприйняття ним обстановки та обставин події, що відбувалися.

З урахуванням наявності розбіжностей у показаннях свідка ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_2 , які суперечать один одному, достоменно встановити факт законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 , його відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спьяніння є неможливим.

При цьому суддею суду першої інтанції було встановлено, що поліцейським не було застосовано технічних засобів через їх відсутність на той момент у зв`язку з створенням нового відділу органу поліції, який ще не був забезпечений відповідними технічними засобами. Натомість, на виконання положень ст. 266 КУпАП, поліцейським було забезпечено присутність двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці події так і у закладі охорони здоров`я.

Проте судом було помилково взято до уваги вказані покази свідків, оскільки суд не врахвував можливу зацікавленість даних свідків у події, що мала місце 05.06.2021 за участю ОСОБА_1 . Покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо фактичних обставин події відрізняються один від одного, на що у своїх письмових поясненнях звертав увагу суду ОСОБА_1 , що унеможливлює беззаперечене підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, ОСОБА_1 .

Суд не врахував, що свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у конфліктних відносинах, що вбачається із матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_1 , який стверджує про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а свідок ОСОБА_8 , яка (зі слів ОСОБА_1 ) є керівником ТОВ «Агро ВІВАРІУС», приїхала на місце події коли автомобіль ОСОБА_1 стояв з прорізаними чотирма колесами та яка, відповідно не могла підтвердити факт керування ним автомобілем. За таких обставин, покази обох свідків апеляційний суд оцінює критично та вважає такими, що не можуть бути використані для встановлення факту керування ОСОБА_1 05.06.2021 автомобілем та, зокрема його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, покази ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 щодо фактичних обставин керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки, підстав виїзду екіпажу патрульної поліції на поле біля с. Діброва, стану здоров`я ОСОБА_1 , спроможності здійснення руху автомобілем марки «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять допустимих доказів зупинки 05.06.2021 працівниками поліції автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а також не містять допустимих доказів пропозиції водію від працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а потім при отриманні незгоди з такою пропозицією - пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Відеозапис зазначених подій суду не надано. Матеріали справи не містять також доказів того, що такий відеозапис працівниками поліції не здійснювався у звязку з відсутністю у них спеціальних засобів для цього.

З огляду на те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 , а відповідно, працівники поліції не були свідками керування ОСОБА_1 автомобілем, з урахуванням того, що на час прибуття працівника поліції на місце зазначених подій ОСОБА_1 мав телесні пошкодження та колеса автомобіля ОСОБА_1 були пошкодженні і даний автомобіль не міг рухатись, апеляційний суд визнає протокол складений відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом як такий, що його зміст не відповідає встановленим судом обставинам подій, а тому він не підтверджує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністртиавного парвопоршуення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиції ЄСПЛ.

Так, згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Переглядаючи справу, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, згідно яких доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

У рішенні ЄСПЛ «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширша, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також в рішенні «Коробов проти України» від 21.07.2011 ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджуються зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, при оцінці доказів апеляційний суд застосовує критерій доведення вини особи «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За наведених вище обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 ПДР України.

Суддя суду першої інстанції, мотивуючи своє рішення про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на докази, надавши їм свою власну оцінку з якою не погоджується суд апеляційної інстанції, він помилково взяв до уваги показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на думку суду апеляційної інстанції є зацікавленими особами в результатах розгляду цієї справи та їх показання є суперечними між собою та поясненнями працівника поліції Криворучко П.П.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Ураховуючи встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини, з урахуванням положень, викладених у рішеннях Європейського суду з прав людини оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2022 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Поливач