Справа № 758/4479/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В. , розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ГП № 127149, 14 червня 2022 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Свободи, 22, керував транспортним засобом марки БАЗ А 079.14, державний номерний знак НОМЕР_1 , в супереч ст. 39 Закону України «Автомобільний транспорт» проводив господарську діяльність, а саме здійснював перевезення пасажирів у м. Києві, чим порушив ст. 50 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився та надав власні пояснення щодо події, що мала місце 14 червня 2022 року. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП не визнає та пояснив, що ніяких систематичних перевезень пасажирів він не здійснює, а 14.06.2022 року, у денний час доби, він отримав пакет документів від свого працедавця. Про те, що серед документів не було відповідного дозволу на перевезення, йому підприємцем зазначено не було. Він виступав в даних правовідносинах, як найнятий працівник - водій і це був перший день його роботи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали, приходжу до висновку про необхідність закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Справа складається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №127149, рапорту, жодний з цих документів не підтверджує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164КУпАП слід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Господарська діяльність означає систематичні дії особи, спрямовані на досягнення певного результату, тобто вчинення трьох і більш разів протягом року, а разове вчинення будь якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

В протоколі серії ГП № 127149 від 14.06.2022 року ОСОБА_1 ставиться в провину лише те, що він здійснював господарську діяльність перевезення пасажирів.

Проте, само по собі здійснення господарської діяльності не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП. Виходячи з аналізу диспозиції статті 164 КУпАП адміністративна відповідальність за цією статтею наступає за наявності обов`язкових двох умов: 1) провадження господарської діяльності та 2) відсутність державної реєстрації як суб`єкта господарювання або не подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності; не отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, або не одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, однак, не вказано осіб, яким він надавав такі послуги, за якою ціною здійснював послуги з перевезення вантажу, чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, обов`язковою ознакою господарської підприємницької діяльності є її систематичність.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують систематичність проведення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серія ГП № 127149 від 14.06.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких, не спростованих фактів.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. ст. 251-252 КУпАП, згідно з якими суд оцінює докази, що ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення;

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва;

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК