П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.11.2022 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Грушковська Л.Ю.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243466 від 11.11.2022 складеного інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Конокотіним В.Б., 11.11.2022 о 21-40 год. в с. Мовчани по вул. Шевченка керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вважає протокол складений відносного нього не законим та таким, що містить неправдиві відомості щодо дійсних обставин справи. Подав письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у даній справі, оскільки працівником поліції не дотримано встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а матеріали справи не місять належних та допустимих доказів щодо керування ним транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зауважив, що в матеріалах справи є пояснення свідка ОСОБА_2 , однак даної особи він не бачив, припускає, що свідком був військовий, який разом з працівниками поліції був на патрулюванні. Також, при складанні протоколу особі, яка притягується до відповідальності роз`яснюються права, передбачені ст. 268 КУпАП, однак йому такі права роз`яснено не було. Підпис в протоколі його є формальним, оскільки було темно і він не бачив, що підписує. Зазначив, що водій має знати і йому повинні чітко роз`яснити причину зупинки і суть скоєного правопорушення, однак працівник поліції не зупиняв автомобіль, а підійшов до припаркованого автомобіля та не пояснивши причин відразу почав

пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що він не міг погодитись так, як в машині знаходилась їхня малолітня дитина та їм потрібно було терміново забрати старшу дитину з с. Мовчани, яка була одна вдома та встигнути повернутись додому до комендантської години в с. Носківці. Звернув увагу, що коли працівник поліції підійшов до автомобіля то йому небуло роз`яснено що трапилось, чому до нього підійшли працівники поліції і які правила ПДР ним було порушено, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівника поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені відносно нього процесуальні документи відносно нього не мужуть бути належними доказами.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 пояснила, що того дня вони з чоловіком були у її батьків та коли мали їхати додому вже було темно, а вона погано бачить і потрібно було з`їхати заднім ходом з горба, тому вона попросила чоловіка їй допомогти та з`їхати з горба, коли чоловік з`їхав він зупинив автомобіль та сидів на сидінні водія, вона мала пересісти за кермо та їхати додому, однак в цей час під`їхали працівники поліції та попросили пред`явити документи мотивуючи тим, що почули запах алкоголю. Вона пояснила працівникам поліції, що чоловік лише допоміг їй спутити авто заднім ходом з горба, а автомобілем керує вона, однак вони не запропонували пройти тест на місці за допомогою приладку Драгер, а тільки проїхати до медичного закладу, але вони були вимушені відмовитись тому, що з ними в автомобілі була маленька дитини 3 роки та вони поспішали додому.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у розділі І. п.6 зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7. інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно розділу ІІ.п.5,6 інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно розділу ІІ. п.10 інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Судом встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог інструкції, огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням п.6,7 розділу І. інструкції, згідно з якою огляд проводиться на місці зупинки ТЗ або у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, більше того акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, однак ОСОБА_1 так і не отримав.

В матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак не зрозуміло в яку саме лікарню намагалися ОСОБА_1 направити чи взагалі навіщо дане направлення складалось, якщо закладу охорони здоров`я з назвою Жмеринська ЦРЛ не існує, в м. Жмеринка розташована лікарня з повною назвою Комунальне некомерційне підприємство «Жмеринська центральна районна лікарня» Жмеринської міської ради.

Отже вказаний протокол здобутий і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, що передбачено вказаною інструкцією.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Також, згідно п.п.1 п.2 п.5 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції здійснюється застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог п.2,5 розділу ІІ вказаної Інструкції портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, та поліцейський не має права зупиняти транспортний засіб з мотивом знати порушення та потенційно накласти штраф.

З оглянутого в судовому засіданні відео з бодікамери поліцейського, що долучене до матеріалів справи, як доказ, вбачається, що працівники поліції не пропонують ОСОБА_1 на місці пройти тест на сп`яніння, а відразу пропонують пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що він не погодився. Також в матеріалах справи зазначений свідок ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_2 , однак на відео даної особи не зафіксовано. Крім того з відеозапису не зрозуміло якою саме була причина зупинки транспортного засобу і взагалі чи даний транспортний засіб був зупинений працівниками поліції.

Отже, з матеріалів справи, відеозапису та показів свідка не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі 686/11314/17, в якій вказано, що зупинка водія поліцією просто так не є законною, тому всі подальні вимоги поліції, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

З цих підстав даний відеозапис та решту представлених в справі письмових документів суд визнає неналежними і недопустимими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення на предмет його обґрунтованості, можна констатувати, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, ніяким чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом. Представлені в матеріалах адміністративної справи докази не мають ознак допустимості щодо їх здобуття та самостійно не становлять підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Статтею 247 КУпАП, передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в даній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду.

Суддя