Справа № 212/2307/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У провадження суду 22.06.2022 надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №130090 від 24.03.2022 року, ОСОБА_1 , 24.03.2022 року о 19.50 годині, в м. Кривий Ріг в Інгулецькому районі на вулиця Салютна, електроопора №32/8, керував автомобілем марки DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, згідно висновку КП «КБНП» №338 від 24.03.2022. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, з 13.04.2022 призваний у Збройні Сили України за мобілізацією, на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022.

Представник ОСОБА_1 адвокат Малиця Ю.М. звернувся з клопотанням про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, свої обґрунтування виклав письмово, які долучені до матеріалів справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративні деліктоздатністю).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Дослідивши матеріали справи з наявними у неї доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суддею, в результаті проведення судового засідання та дослідження матеріалів справи встановлено наступне. Пунктом 6 розділу II. «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» сумісного наказу МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» регламентовано, що: огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Системний логічний аналіз вимог ст.251 КУпАП приводить до наступних висновків: якщо при складанні протоколу використовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису і вони зазначені в протоколі в якості джерела доказів (у протоколі ААБ №130090 від 24.03.2022р. техзасоби вказані як такі, що застосовувалися при фіксації події порушення) дані, що містяться у матеріалах зйомки повинні повністю співпадати та не суперечити іншим доказам по справі.

Оглянувши, наданий відеозапис, суддею встановлено, що працівниками поліції порушено вимоги закону (ч.2 ст.266 КУпАП, пункт 5-6 Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - далі Інструкція), а саме: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім того, працівниками поліції повинні бути оформлені документи про направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у формі, що наведена в додатку 1 до Інструкції.

Проведення процедури оформлення та фіксування правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП чітко виписано у низці нормативно-правових документів. Як зазначено вище, складенню відповідного направлення до закладу охорони здоров`я повинні передувати дії інспектора щодо пропозиції пройти огляд на місці за допомогою технічних приладів з відповідною фіксацією процедури за допомогою відеозасобів, що вказані у протоколі але не несуть, в даному випадку, в собі ніякої стверджуючої інформації на цей рахунок (яким чином та за допомогою якого конкретно технічного приладу, Драгер тощо, пропонується пройти огляд на місці. Незрозуміло, чи був у наявності у поліцейського, який пропонував пройти огляд на місці зазначений прилад, чи то мова йшла про абстрактну можливість провести огляд таким чином).

В матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу на проходження медичного огляду, за таких умов, дає можливість судді вважати, що пропозиція водію пройти медичний огляд зроблена з порушенням процесуальних норм вказаних вище нормативно-правових актів, один з яких є кодифікованим законом.

В протоколі та матеріалах справи зазначені в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили той, факт, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки.

Однак, з відеозапису та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крімтого, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР.

Але, пункт 2.5 ПДР вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підпадає під дію пункту 2.9 ПДР .

Тобто з даного адміністративного протоколу не зрозуміло, які пункти Правил дорожнього руху України порушено ОСОБА_1 , а тому не розкрито складу вчиненого адміністративного правопорушення.

Суду не було надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений на блок посту в Інгулецькому районі м. Кривому Розі. З дослідженого відеозапису не вбачається, що вказаний автомобіль рухався, чи був зупинений працівниками поліції, вказані обставини не підтверджені будь якими іншими доказами.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кожної справи, розглядаючи справу суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає обережності дій суду при вирішенні питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Підсумовуючи вищевикладене суддя вважає, що відсутні належні, допустимі та об`єктивні докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , 24.03.2022 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується лише в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення - судовий збір, в даному випадку, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 254, 255, 256, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. М. Ваврушак