Провадження 3/127/4264/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця - слухача Української військово-медичної академії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

21.06.2022 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Клим`юком Р.І. складено протокол про адміністративне правопорушення б/н про те, що 18.06.2022 близько 23 год. 00 хв. молодший лейтенант ОСОБА_1 , нехтуючи вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи у компанії інших осіб, знаходячись за територією навчального закладу Української військово-медичної академії, де проходить навчання за контрактом на посаді слухача на яку призначений з 17.08.2020, вжив алкогольні напої. В подальшому, близько 12 год. 00 хв. 19.06.2022, будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, молодший лейтенант ОСОБА_1 при слідуванні до гуртожитку в якому проживає за адресою: АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками військового факультету. Після чого близько 14 год. 05 хв. того ж дня, у супроводі представника академії, молодший лейтенант ОСОБА_1 був доставлений до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», де йому було встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння середнього ступеню. Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 13, 58, 59 Статуту ВС ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому про визнання своєї вини в повному обсязі, щире каяття та прохання про покарання у виді мінімального штрафу.

Враховуючи те, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, заяву ОСОБА_1 , наявність в матеріалах справи письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, вбачається визнання ним своєї вини у вчиненому правопорушенні в повному обсязі. ОСОБА_1 пояснив, що 18.06.2022, за межами військової частини (розташування академії) у м. Вінниця, усвідомлюючи, що у будь-який момент міг бути викликаний на військову службу, вжив алкогольні напої, після чого 19.06.2022 при слідуванні додому у гуртожиток, був зупинений представниками академії, в супроводі яких прибув у медичний заклад і пройшов освідування, яким встановлено середній ступінь алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який з 25 травня 2022 року продовжено на 90 діб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем - слухачем Української військово-медичної академії; офіцером, військове звання - молодший лейтенант медичної служби; проходить військову службу за контрактом на посаді - слухача факультету підготовки військових лікарів Української військово-медичної академії.

Також судом встановлено, що 19.06.2022 близько 12 год. 00 хв. молодший лейтенант ОСОБА_1 був зупинений представниками військового факультету з ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого його було доставлено до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» для встановлення факту вживання алкогольних напоїв, де було встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеня із вмістом алкоголю в крові - 2,25‰.

Суд встановив, що огляд молодшого лейтенанта на стан сп`яніння був проведений у визначеному законодавством порядку.

Об`єктивна сторона діяння передбаченого ст. 172-15 КУпАП, в даному випадку, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Об`єктивна сторона характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, яке не пов`язане з реальною неможливістю проявити ставлення до своїх службових обов`язків, як-то через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді або за відсутності досвіду тощо.

Встановлений законодавством порядок несення та проходження військової служби (військовий правопорядок) - це сукупність таких, що виникають у процесі життя і бойової діяльності військ, суспільних відносин, закріплених у законах, військових статутах, положеннях про проходження служби різними категоріями військовослужбовців та інших актах законодавства.

До складу цього порядку належать: порядок підлеглості та військової честі; порядок проходження військової служби; порядок експлуатації озброєння і військової техніки та користування військовим майном; порядок несення спеціальних служб; порядок зберігання військової таємниці; порядок здійснення своїх повноважень військовими службовими особами Збройних Сил України та інших військових формувань; порядок виконання військового обов`язку в бою та в інших особливих умовах; порядок дотримання звичаїв та правил ведення війни.

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 16, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема такі обов`язки: знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; бути пильним; сприяти командирам (начальникам) і старшим за військовим званням у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил поведінки військовослужбовців.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Також, п. 49 вищевказаного Статуту визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно із ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом від 24.03.1999 № 551-XIV, військова дисципліна, крім іншого, зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Перебування військовослужбовця у нетверезому стані має наслідком втрату боєздатності та готовності виконувати завдання військової служби згідно займаної посади, що може призвести до суспільно-небезпечних наслідків. Також така поведінка військовослужбовця є порушенням правил поведінки військовослужбовців, не є і не може бути зразком високої культури, скромності й витримки.

Суд також звертає увагу на те, що вчинення правопорушення в умовах воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Це наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки порушень, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення б/н від 21.06.2022, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» № 1232 від 19.06.2022, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Санкція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом враховано, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався; внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення негативних наслідків для інших осіб не настало; ставлення особи до вчиненого. Водночас, судом прийнято до уваги те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено під час дії воєнного стану, що є обтяжуючою обставиною.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 40-1 КУпАП і п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 40-1, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: