Справа 362/3953/22
Провадження 3/362/2513/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича Олега Васильовича розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за статтею 188-13 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2022 року, № 60734261, 27 листопада 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та рекомендованою кореспонденцією направлено божнику для виконання. Одночасно ОСОБА_1 зобов`язано надати декларацію про доходи та майно. Боржник до відділу не з`явився про що 10 грудня 2019 року складено акт державного виконавця. 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 направлено вимогу за вих. №972 та під час виїзду голови сільської ради с. Митниця, також залишено вимогу виконавця, про що складено акт державного виконавця від 01 березня 2022 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби.

01 березня 2020 року на адресу вул. 1-го Травня, 33 с. Митниця Обухівського району Київської області боржнику направлено вимогу виконавця за вих. № 9190; 18 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився до виконавчої служби про що складено акт державного виконавця, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 188-13 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Устенко І.О. заперечив вину ОСОБА_1 , оскільки останньому не було відомо про те, що його викликають до органів ДВС. Заявив клопотання про закриття провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи та надані пояснення, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 188-13 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також неявку без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 інкримінують вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-13КУпАп, а саме за ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також за неявку до органів ДВС.

Проте, до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та того, що йому належним чином вручено виклик до державного виконавця.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Отже, суд констатує, що матеріал про адміністративне правопорушення не містить належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статті 188-13 КУпАП, за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому суд не може перебирати на себе роль сторони обвинувачення та збирати докази на підтвердження вини особи.

Нaвeдeнe є підстaвoю для зaкриття прoвaджeння у спрaві прo пpитягнeння дo aдміністрaтивнoї вiдпoвідaльнoсті нa підстaві пункту 1 чaстини 1 cтaтті 247 КУпAП зa вiдсутністю пoдiї тa cклaду aдміністрaтивнoгo прaвoпoрушeння.

Керуючись статтями 9, 38,247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 188-13 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Попович