Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.12.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/790/21 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2021
Цією постановою закрито провадження у справі, щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 408417 від 29.07.2021, водій ОСОБА_1 29.07.2021 о 14 год 02 хв, керуючи автомобілем марки «Skoda Supeb»,державний номерний знак НОМЕР_1 , під час об`їзду перешкоди у вигляді припаркованого транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, створив небезпеку дорожньому руху, внаслідок чого ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 та наявність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами та спростована дослідженими в ході розгляду справи матеріалами. З постанови вбачається, що ширина проїзної частини дороги, де відбулось зіткнення становить не менше 12 м, а відстань від місця зіткнення до краю проїзної частини складає 4,5 м, таким чином автомобіль марки «Skoda Supeb», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , знаходився на своїй смузі руху, в той час як автомобіль «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , завершуючи поворот з вул. Собранецької на вул. Ломоносова, виїхав на зустрічну смугу руху, де і відбулось зіткнення. Разом з тим, суд констатував , що водій ОСОБА_1 , з врахуванням дорожньої обстановки вжив необхідних та достатніх заходів, спрямованих на уникнення зіткнення, а саме з дотриманням безпечного інтервалу для всіх учасників руху зменшив швидкість автомобіля до повної його зупинки, давши дорогу зустрічному транспортному засобу, в той час як автомобіль «BMW» зупинився, проїхавши 8,3 м після зіткнення.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 06.09.2021 та постановити нову про визнання винним ОСОБА_1 . Постанова є незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. На його думку, суд дійшов передчасного висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Під час розгляду справи судом не вирішувалось питання щодо призначення автотехнічної експертизи з метою наявності порушень правил дорожнього руху в діях учасників дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про неповне встановлення фактичних обставин справи. Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди загальна ширина дороги складає 12 метрів, тобто по 6 метрів кожна смугу руху, на момент зіткнення автомобіль ОСОБА_1 перебував на відстані 7.1 м від краю дороги, тобто на зустрічній смузі руху, а тому саме він є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що суд безпідставно надав перевагу, як доказу у справі наданому ОСОБА_1 викопіюванню схеми організації дорожнього руху, яке належним чином не завірене. При об`їзді перешкоди, яка була на смузі руху водія ОСОБА_1 , він мав врахувати дорожню обстановку та надати перевагу у русі зустрічному транспортному засобу, яким був його транспортний засіб, однак в порушення вимог правил дорожнього руху, ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху, що стало наслідком зіткнення. Важає, що його дії не перебували у причинному зв`язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а тому йому не може бути поставлено у провину те, що він зміг уникнути зіткнення з автомобілем, який грубо порушив правила дорожнього руху. Відповідна правова позиція, викладена у постанові ВСУ від 20.11.2014 № 5-18кс14. Стверджує, що у разі дотримання водієм ОСОБА_1 п. 11.1, 12.3, 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України, останній мав можливість при зменшенні швидкості руху з`їхати вправо на 1,5 м та уникнути зіткнення, що підтверджує характер механічних ушкоджень автомобіля «Шкода», проте цього не зробив, що і стало наслідком складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Окрім того, в апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений ним з поважних причин. Суд жодного разу не повідомив його про розгляд справи та розглянув таку у його відсутності, не надіславши йому копію постановив від 06.09.2021.
Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Федоричко М. М. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Федоричка М. М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 270 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , який заперечив апеляційну скаргу потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання та апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шокоду. Потерпілий мє право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи. В матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі докази про повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи. Крім того у матеріалах справи не має даних про те, що судом, у встановлений законом строк (три дні з дня проголошення постанови), потерпілому ОСОБА_2 надсилалася, або вручалася копія оскаржуваної постанови.
З врахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права потерпілого ОСОБА_2 на захист особи, доводи останнього щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження відносно нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними в справі й дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено в статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 408417 від 29.07.2021, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він 29.07.2021 о 14 год 02 хв, керуючи автомобілем марки «Skoda Supeb», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час об`їзду перешкоди у вигляді припаркованого транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, створив небезпеку дорожньому руху, внаслідок чого ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив з ним зіткнення.
Згідно п. 13.3 Правил дорожнього руху України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 29.07.2021 близько 14 год, керуючи автомобілем марки «Skoda Supeb», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гойди, 10 в сторону вул. Собранецької в м. Ужгороді, вибрав безпечну траєкторію руху транспортного засобу, інтуїтивно керуючи на дорожньому полотні без дорожньої розмітки, рухаючись якомога ближче до транспортного засобу марки «Мерседес Спринтер», який був припаркований на узбіччі, водій якого здійснював ремонт автомобіля, враховуючи габарити свого автомобіля та габарити припаркованих з обох сторін транспортних засобів, в певний момент помітив, як в полі зору з`явився автомобіль марки «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , що здійснив різкий поворот з вулиці Собранецької на вулицю Гойди (зі сторони площі Корятовича) та продовжив рух йому назустріч. При наближенні автомобіля BMW до автомобіля «Skoda Supeb» під його керуванням, він прийняв рішення дати дорогу зустрічному автомобілю аби уникнути зіткнення та зупинив автомобіль. Проте, водій автомобіля BMW, не вибравши безпечного інтервалу та не зменшуючи швидкості здійснив роз`їзд транспортних засобів. Окрім того, ОСОБА_1 додав, що водій автомобіля марки BMW рухався по смузі, де праворуч від нього знаходилась перешкода автомобіль Ford Transit (а. с. 3).
У своїх поясненнях в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначав, що вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнає з огляду на те, що беручи до уваги схему дорожньо-транспортної пригоди, долучену до протоколу про адміністративне правопорушення, схему організації руху у межах перехрестя вулиць Ю. Гойди та Собранецької, його автомобіль знаходився на своїй смузі руху, а інтервал до зустрічної смуги руху, на якій знаходився автомобіль BMW, складав 0,5 метри. При цьому відстань до проїжджої частини зліва від його автомобіля становила 4,5 м. Разом з тим ОСОБА_1 зазначає, що в момент події він, врахувавши дорожню обстановку, вибрав безпечні швидкість та інтервал від автомобілів, що знаходилися на правій смузі руху в одному напрямку, зокрема, вантажного автомобіля марки «Мерседес», водій якого здійснював ремонт автомобіля. При наближенні автомобіля BMW до автомобіля «Skoda Supeb» під його керуванням він прийняв рішення дати дорогу зустрічному автомобілю щоб уникнути зіткнення та зупинив автомобіль. Проте, водій автомобіля BMW, не вибравши безпечного інтервалу та не зменшуючи швидкості здійснив роз`їзд транспортних засобів. Окрім того, ОСОБА_1 додав, що водій автомобіля марки BMW рухався по смузі, де праворуч від нього знаходилась перешкода автомобіль Ford Transit. Таким чином, на його думку, саме водій автомобіля BMW є таким, що не дотримався п 11.1, 13.1, 13.4 Правил дорожнього руху України. До письмових пояснень ОСОБА_1 додав диск з відеозаписом події, фотографії, а також схему організації руху в межах перехрестя вулиць Юрія Гойди та Собранецької.
З письмових пояснень водія ОСОБА_2 слідує, що він 29.07.2021 близько 14 год, керуючи автомобілем марки «BMW Х5» державний номерний знак НОМЕР_2 , повернув з вулиці Собранецької на вулицю Гойди в м. Ужгороді, йому назустріч рухався автомобіль марки «Skoda Supeb», державний номерний знак НОМЕР_1 , який об`їжджаючи перешкоду, не надав йому перевагу в русі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів (а. с. 4).
Як вбачається з схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.07.2021, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми організації руху в межах перехрестя вулиць Ломоносова, Юрія Гойди та Собранецької, водій ОСОБА_1 , направляючись в бік вулиці Собранецької, рухався по проїзній частині дороги вул. Ломоносова з двома полосами руху, в той час як водій автомобіля BMW, повертаючи з вулиці Собранецької на вулицю Ломоносова в бік вулиці Юрія Гойди рухався по проїзній частині з однією полосою для руху автомобілів.
Доводи потерпілого про не дотримання водієм ОСОБА_1 п. 11.1, 12.3, 13.3, 13.4 Правил дорожнього руху України, оскільки останній мав можливість при зменшенні швидкості руху з`їхати вправо на 1,5 м та уникнути зіткнення, що підтверджує характер механічних ушкоджень автомобіля «Шкода» не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до п. 11.1 Правил дорожнього руху України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 Знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.17.1 «Напрямок руху по смугах», 5.17.2 «Напрямок руху по смугах», а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Водночас, враховуючи схему дорожньо-транспортної пригоди, долучену до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ширина проїзної частини дороги становить не менше 12 метрів, а відстань від місця зіткнення до краю проїзної частини складає 4,5 м, автомобіль марки «Skoda Supeb», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , знаходився на своїй смузі руху, в той час як автомобіль BMW, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , завершуючи поворот з вулиці Собранецької на вулицю Ломоносова, виїхав на зустрічну смугу руху, де і відбулось зіткнення.
Окрім того, як вбачається з наявного в справі відеозапису, при наближенні автомобілів «BMW» та «Skoda Supeb», водій останнього вжив заходів із свого боку для уникнення зіткнення, зупинивши свій автомобіль до моменту зіткнення, в той час як автомобіль «BMW» зупинився, проїхавши 8,3 метра після зіткнення.
Водночас, як вбачається з відеозапису та фотосвітлин, з правого боку проїзної частини дороги по ходу руху автомобіля марки «BMW» знаходилась перешкода у виді припаркованого автомобіля Ford Transit, державний номерний знак НОМЕР_3 , яку водій BMW намагався об`їхати, замість того, щоб зупинитись та дати дорогу зустрічному транспорту в силу положень п. 13.4 Правил дорожнього руху України.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції не вбачав в діях ОСОБА_1 порушень п. 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки останній з врахуванням дорожньої обстановки, вжив необхідних та достатніх заходів, спрямованих на уникнення зіткнення, а саме з дотриманням безпечного інтервалу для всіх учасників руху зменшив швидкість автомобіля до повної його зупинки, давши дорогу зустрічному транспортному засобу, тому прийшов до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та до висновку про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП в межах даної справи.
Із зазначеним висновком суду першої інстанції, погоджується і суд апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи апеляційної скарги про недотримання водієм ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці, положень п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а відтак про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При цьому апеляційним судом враховується наявність чинної постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2021, якою визнано доведеним, що ОСОБА_2 29.07.2021 о 14 год 02 хв, керуючи транспортним засобом марки «BMW Х5» державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Ужгороді на вул. Гойди, 10, здійснюючи об`їзд перешкоди, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Skoda Supeb» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку.
Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апеляційної скарги про те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді апеляційної скарги потерпілого не встановлено порушень місцевим судом зазначених норм права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим доводи потерпілого про зворотне позбавлені будь-яких правових обґрунтувань.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які встановлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, а апеляційним судом вжиті всі передбачені законом заходи для з`ясування обставин, що мали місце під час дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Перевіряючи доводи потерпілого про допущену під час розгляду справи неповноту судового розгляду, через те, що судом не призначено автотехнічну експертизу, апеляційний суд констатує про їх необґрунтованість , з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції потерпілий чи його представник клопотання про призначення експертизи не заявляли, правом самостійно ініціювати проведення тих чи інших судово-технічних експертиз не скористалися.
До того ж, призначення експертизи у справі, є правом суду, а не його обов`язком та, згідно з ст. 273 КУпАП, експертиза призначається, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
З огляду на викладене, наведені потерпілим ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи, не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, задоволенню не підлягають, а тому, постанова судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах складеного щодо відповідної особи протоколу, а також те, що як потерпілий ОСОБА_2 та його представник, маючи
достатньо часу та можливості самостійно ініціювали проведення тих чи інших судово-технічних експертиз, з наданням експерту доказів (вихідних даних), які ними здобуті, а також доказів, що містяться у справі, цим правом не скористалися і клопотань перед апеляційним судом не ставили.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання потерпілого ОСОБА_2 задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2021.
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2021, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення,- без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя