Справа №: 486/1045/22 Провадження № 3/486/636/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.,

за участю потерпілої ОСОБА_1 , без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області,про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Доманівського району, Миколаївської області, працюючого ТОВ «АТБ-Маркет» старшим охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 460528 від 06 вересня 2022 року 22 серпня 2022 року о 09:00 год. ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, по мобільному телефону висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Потерпіла ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_2 - її колишній чоловік постійно їй погрожує, принижує, образливо до неї ставиться, де б вони не зустрілися, та коли телефонує по телефону. Вона неодноразово зверталася до працівників поліції з приводу вчинення відносно неї колишнім чоловіком психологічного насильства.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого

Із матеріалів вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розпочата на підставі заяви ОСОБА_1 від 29 серпня 2022 року. У вказаній заяві зазначено, що остання просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який постійно висловлюється в її адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, погрожує соціальними службами стосовно неповнолітньої доньки.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказує, що «домашнє насильство не вчиняв, у нас виник спір стосовно побачень з моєю донькою, нецензурно не виражався».

Крім копії заяви ОСОБА_1 від 29 серпня 2022 року та копії її письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 460528 від 06 вересня 2022 року доказів надано не було.

Оцінюючи всі додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази у сукупності судом, встановлено, що 29 серпня 2022 року потерпіла звернуласть до відділення поліції із письмовою заявою /а.с.2/. ОСОБА_2 опитано не було.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було складено 06 вересня 2022 року, тобто через 8 днів після звернення потерпілої до поліції, що не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП.

Наведене викликає сумнів щодо дотримання працівниками поліції строків та процедури складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи свідчать про те, що у сторін виник спір щодо участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 колишнє подружжя та разом не проживають.

Вказані доводи у сукупності із фактичними обставинами, викладеними вище, суперечливістю доказів, наявних у справі, викликають обґрунтовані сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним домашнього насильства, і як наслідок, наявності події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_2 29 серпня 2022 року домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Вищевказане свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова