КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 33/824/446/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року, про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 в особі свого представника подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян та тимчасового обмежити у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортним засобом - до виконання рішення в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до рішення Бориспільської міської ради від 19 липня 2021 №547 визначено місце побачень скаржника з дитиною на території матері або на нейтральній території, при цьому, Служба у справах дітей відсутня у вказаному переліку. Крім того, ОСОБА_2 особисто зазначив у своїх поясненнях факт невиконання рішення, що полягає у залишенні дитини на території служби без особистого нагляду та без передачі матері. Також вказуючи, що ОСОБА_2 вже притягався до відповідальності за невиконання Рішення №547, а також його неодноразово було визнано винним у вчиненні насильства в сім'ї.

Учасники справи повідомлялися належним чином про розгляд апеляційної скарги.

У судове засідання призначене на 27 жовтня 2022 ОСОБА_1 не з`явилася. До початку розгляду, від представника ОСОБА_1 - адвоката Єрмака О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю участі скаржника як лікаря при оперативному втручанні відносно її пацієнта запланованого на 27 жовтня 2022 року о 09.00 год.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи, що подане клопотання не містить доказів поважності причин неявки скаржника, та беручи до уваги відсутність повідомлень ОСОБА_2 про поважність причин неявки, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 184 КУпАП невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах тих обставин, які викладені в протоколі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту протоколу вбачається, що 19листопада 2021 року ОСОБА_2 у відповідності та на виконання рішення Бориспільської міської ради від 19липня 2021 №547 «Про участь громадянки ОСОБА_1 у вихованні її малолітнього сина», привів малолітнього ОСОБА_3 до Служби у справах дітей та сім`ї ( АДРЕСА_2 ), куди прийшла і ОСОБА_1 зі своїм представником, однак син ОСОБА_4 втік. Свідками правопорушення зазначено: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Із заяви ОСОБА_2 вбачається, що останній 19 листопада 2021 року об 09.00 год. привів сина ОСОБА_7 на побачення з мамою до приміщення Служби у справах дітей та сім`ї. На той час матері дитини, ще не було.

ОСОБА_2 попередив сина почекати у приміщенні та звернув увагу працівників Служби у справах дітей та сім`ї та особисто начальника ОСОБА_6 , сам пішов на роботу.

Суд першої інстанції ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП встановлений не був, оскільки дії ОСОБА_2 жодним чином не свідчили про порушення ним указаного вище рішення Служби у справах дітей та сім`ї.

Такий висновок суду є правильним та відповідає обставинам справи з огляду на наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані, оскільки досліджено наявні в матеріалах справи докази, з`ясовано позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зацікавленої особи, надано усім доказам об`єктивну оцінку, а відтак суд дійшов правильного висновку про достатність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради має право на складення відповідного протоколу за ч.5 ст. 184 КУпАП, у відповідності до ст. 157, 158 СК України, пункту 73 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №86 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ч.1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідного рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 18.11.2019 року №858 «Про надання повноважень на складання протоколів про адміністративні правопорушення посадовими особами з числа працівників служби у справах дітей та сім`ї міської ради».

Разом з цим, вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у повній мірі Службою у справах дітей та сім`ї виконано не було, оскільки протокол не містить формулювання відповідного порушення та його обставин, оскільки сама по собі втеча дитини у зв`язку з її небажанням залишатись з матір`ю, не може бути підставою для висновку про порушення батьком умов відповідного рішення про участь матері у вихованні її малолітнього сина.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не містить основного змісту, тобто в чому саме виразилось порушення ОСОБА_2 відповідного рішення Служби у справах дітей та сім`ї, оскільки він привів дитину для участі у вихованні сина його матері саме до Служби яка ухвалювала відповідне рішення.

Втеча дитини від матері з приміщення Служби у справах дітей та сім`ї, не свідчить про наявність винних дій з боку ОСОБА_2 та порушення ним відповідного рішення Служби у справах дітей та сім`ї від 19 липня 2021 року №547.

Крім того, надіслані на адресу суду матеріали містять копію протоколу про адміністративне правопорушення, в якому відсутній підпис ОСОБА_2 про роз`яснення його прав у відповідності до ст. 268 КУпАП, як і відсутній підпис іншого свідка події працівника Служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_6 . При цьому, пояснення свідків події у цьому зв`язку не були відібрані.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Целікова Владілена Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: