КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/5092/22 Головуючий 1-ї інстанції: Омелян І.М.
Провадження №33/824/3566/2022 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю: особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. на користь держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях події та складу адміністративного правопорушення. Щодо підстав для поновлення апеляційного строку апелянт зазначає, що в жовтні 2022 року ним в реєстрі судових рішень було виявлено постанову суду, якою його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що викликів до суду та копії постанови не отримував. Повідомлення відправлялися не на його адресу. Крім того, у країні було оголошено воєнний стан. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відеозапис розпочинається з моменту, коли працівники поліції підходять до автомобіля, який не був у русі, з вимкненим двигуном, салон якого пустий без жодної особи. Зазначає, що навіть не перебував у салоні, не керував транспортним засобом, не був водієм. Працівник поліції не відсторонив ОСОБА_1 від керування, а навпаки змусила його виконати певні маневри автомобілем на ділянці проїжджої частини, допустила його до керування, визнавши відсутність стану сп`яніння. Посилається на пояснення свідка, який вказав, що за кермом був ОСОБА_2 , відносно якого також складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який також розглядається у суді. На відео ОСОБА_2 пояснює, що він проїхав буквально метр. Пояснення ОСОБА_3 не підтверджують того факту, що саме апелянт керував автомобілем та ще й в стані алкогольного сп`яніння. Суд позбавив сторону захисту можливості дати пояснення особисто, допитати свідків. Розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження доводів апелянта у цій частині. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення адресою місця проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , тоді як повідомлення про призначення судових засідань по справі щодо ОСОБА_1 надсилалися судом за адресою: АДРЕСА_2 . Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 . 14.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, з якими ознайомився 18.10.2022 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 надіслав до суду першої інстанції 28.10.2022 року. Враховуючи зазначені обставини, приходжу до висновку про наявність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження. Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який суду повідомив, що його знайомий попросив навчити керувати автомобілем, сам ОСОБА_1 за кермом не перебував, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Судом першої інстанції встановлено, що 18.06.2022 о 20 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в Київській області, м. Біла Церква по вул. Гетьмана Сагайдачного, 40, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager ARLM-0298. Результат позитивний 1,69% проміле, тест №500, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. В оскаржуваній постанові суду зазначено, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, висновком алкотестеру «Драгер», актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи, що відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , останній бачив як водій, ознаки зовнішності якого відповідають ОСОБА_1 , керуючи ВАЗ 2107, зі значним перевищенням швидкості звертав та не гальмуючи їздив по вулиці. Потім затримали його та транспортний засіб. Згідно рапорту співробітника поліції екіпажу надійшло повідомлення про порушення ПДР водієм ВАЗ 2107. Після прибуття на місце події було виявлено заявника ОСОБА_3 , який затримав транспортний засіб та водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм у останнього було виявлені ознаки сп`яніння, запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Апелянт посилається на те, що відеозапис розпочинається з того моменту як працівники поліції підходять до транспортного засобу який не був у русі, з вимкненим двигуном, без водія та пасажирів в салоні, що свідчить про те, що він не був водієм. З матеріалів, наданих суду, вбачається, що співробітники поліції прибули на виклик на місце події, коли свідками транспортний засіб вже був зупинений, тому наведені доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував за кермом з посиланням на відеозапис, який розпочатий після зупинки транспортного засобу, не спростовує правильність висновків суду. При цьому, достовірність пояснень свідка ОСОБА_3 матеріалами справи не спростована. ОСОБА_1 вказує, що відповідно до відеозапису свідок (невідомий чоловік) чітко вказує на ОСОБА_2 , який перебував за кермом, коли їх зупинили, та на нього також складено протокол про адміністративне правопорушення, що розглядався Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Але зазначене не виключає саме по собі того факту, що ОСОБА_1 також керував транспортним засобом, на що вказав свідок ОСОБА_4 . Доводи апелянта про те, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, є неспроможними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, де у відповідній графі є вказівка про роз`яснення ОСОБА_1 прав, визначених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, підписаний ОСОБА_1 без зауважень, окрім як щодо суті порушення, де зазначив, що він не керував автомобілем. Щодо посилання ОСОБА_1 про позбавлення судом першої інстанції сторони захисту права надавати пояснення, докази, допитувати свідків, апеляційний суд зазначає, що така можливість надана ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду, під час якого він не був позбавлений можливості заявляти відповідні клопотання, надавати особисто пояснення щодо суті правопорушення. «Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02). З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева