ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5732/22 Номер провадження 33/814/1423/22Головуючий у 1-й інстанції Савченко А.Г. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 02 липня 2022 року, о 13 год 51 хв, вона в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 16, керувала транспортним засобом Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» відмовилась у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Вірабян Едгар Вачаганович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена за умов неповного судового дослідження обставин справи, порушення судом першої інстанції принципу верховенства права, законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях.

На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №303819 у відповідній графі вказано, що до протоколу додається відеозапис з нагрудної камери серії ХА 02138, але в матеріалах справи є в наявності відеозапис з зовсім іншої камери серїі АХ2138.

Крім того, апелянт посилається на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 не отримувала, письмово її з ним не ознайомлено, про що свідчить відсутність на ньому її підпису.

Разом із тим, на думку апелянта, при складанні протоколу інспекторами поліції відеофіксація здійснювалася з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026. Так, на підтвердження зазначеної тези апелянт посилається на те, що відеозапис з бодікамери, наявний у матеріалах справи, датований 210/10/10, при цьому фактично протокол складений 02.07.2022 року. Серійний номер бодікамери, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення ХА02138 не збігається із фактичним номером наданих на огляд трьох відеозаписів АХ2138. На відеозаписах з бодікамер та у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні будь-які відомості щодо роз`яснення ОСОБА_1 її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Відеозапис з бодікамер не безперервний та з елементами зникнення звуку та монтажу.

Крім того, апелянт зазначає, що перед складання протоколу особи чотирьох свідків працівниками поліції не перевірялися, їх права та обов`язки їм не роз`яснено. А під час розгляду справи судом першої інстанції не вручена пам`ятка для осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням права на захист.

Окрім цього, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2022 року оголошено судом 27.09.2022 року, проте на офіційному веб-порталі «Судова влада України» дана постанова надіслана судом: 27.09.2022 року, зареєстровано: 28.09.2022 року, оприлюднено: 29.09.2022 року. Стороною захисту повний текст оскаржуваної постанови отримано 28.09.2022 року, у зв`язку із чим апелянт просив вважати вищезазначене поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи те, що зазначені апелянтом обставини слід визнати поважними та які підтверджуються матеріалами справи, заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 липня 2022 року, о 13 год 51 хв, вона в м. Харкові по вул. Ахієзерів, 16, керувала транспортним засобом Mitsubishi Colt, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я - Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» відмовилась у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушила вимоги п.2.9а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично її вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення встановлена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 302819 від 02.07.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а. с. 3), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, іншими доказами у справі у сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконала вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що при складанні протоколу інспекторами поліції відеофіксація здійснювалася з порушенням відповідної Інструкції, суд вважає неприйнятними з тієї підстави, що вони повністю спростовуються матеріалами справи у сукупності, натомість апелянтом не надано доказів на підтвердження його позиції.

Крім того, слід відхилити твердження апелянта щодо того, що на відеозаписах з бодікамер та у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні будь-які відомості щодо роз`яснення ОСОБА_1 її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а відеозапис з бодікамер не безперервний та з елементами зникнення звуку та монтажу. Так, долучений до справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського містить момент роз`яснення ОСОБА_1 її права та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а сам відеозапис містить відомості щодо виконання поліцейськими своїх обов`язків з моменту початку розмови, коли ОСОБА_1 сиділа за кермом, а її чоловік стояв поруч і аж до підписання протоколу ОСОБА_1 у присутності її захисника.

Так, аналіз постанови суду першої інстанції дозволяє дійти висновку, що дана постанова є законною, обґрунтованою та мотивованою. Районний суд детально зазначив обставини справи, вірно послався на нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення, та вірно надав оцінку доказам у справі у сукупності, і тому дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є доведеною і підтверджується належними та допустимими доказами.

Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно з п. п. 1 та 6 Розділу Х Інструкції № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як вбачається із матеріалів справи, працівниками поліції було забезпечено права ОСОБА_1 , передбачені наведеним вище положенням КУпАП, і більш того на місце ДТП прибув її захисник.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив наступне: «Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення». До того ж, ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Вірабяну Едгару Вачагановичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин