КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/1767/22 Головуючий у І інстанції Заруба П.І.
Провадження №33/824/1444/2022 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді 20 грудня 2021 року о 05 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Русової водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Infiniti Q50" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року.

Посилаючись на необґрунтованість постанови судді, ОСОБА_1 вказує, що відмовився від проходження медичного обстеження, оскільки було проігноровано його бажання скористатись юридичною допомогою, тому що така потреба була. Співробітники поліції надягли на нього кайданки, били по обличчю, що підтверджується висновком експертного дослідження №043-912-2021 від 21 грудня 2021 року, яке суддею було проігноровано.

Окрім того, суддею не було долучено до матеріалів справи оригінал виписки з медичної установи, відповідно до якої ОСОБА_1 за станом здоров`я не вживає алкоголь взагалі.

Також суддею проігнорований факт того, що працівники поліції затримали його з порушенням його прав на захист, надягли кайданки, відмовили в наданні юридичної допомоги.

Окрім того, суддею проігноровано, що на відеозапису не зафіксовано порушення рухів, порушення мови. Більш того, суддя проігнорував той факт, що в процесі зупинки та подальшого спілкування відеореєстратори неодноразово були вимкнені працівниками поліції, хоча відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів, відеозйомка має проводитись безперервно.

Також проігнорований той факт, що висновок працівників поліції, що спричинили зупинку транспортного засобу, про стан алкогольного сп`яніння був надуманим, адже в медичний заклад його не доставляли.

Окрім того, в порушення ст. 265-2 КУпАП та ч. 7 ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування та не вилучено транспортний засіб, що підтверджується виданим тимчасовим дозволом на право керування. Більше того, після оформлення протоколу він самостійно вирушив додому за кермом свого автомобіля, який повинні були вилучити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції В. Купрійця, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, даними протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 , копією протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначеними вище доказами в сукупності підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення за таких обставин.

Так, водій автомобіля "Infiniti Q50" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не реагував на подану працівниками поліції вимогу про зупинку керованого ним автомобіля, а лише пришвидшив рух, а при намаганні працівників поліції заблокувати рух його автомобіля, здійснив зіткнення з службовим автомобілем "KIA Sportage", д.н.з. НОМЕР_2 .

Після чого працівниками поліції водій ОСОБА_1 був затриманий та відповідно до вимог ст. ст. 44, 45 Закону України "Про національну поліцію" до нього було застосовано фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки.

Під час спілкування з ОСОБА_1 у процесі встановлення його особи працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

При цьому з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його процесуальні права, у тому числі, право на юридичну допомогу, відтак доводи апеляційної скарги про порушення прав водія, і також про ігнорування працівниками поліції його бажання скористатись юридичною допомогою спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Щодо заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, то згідно з висновком експертного дослідження від 21.12.2021 у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі та правому променево-зап`ястковому суглобі, синець тулуба.

Вказані тілесні ушкодження могли бути заподіяні ОСОБА_1 під час його затримання та застосування фізичної сили і спеціальних засобів у виді кайданок працівниками поліції, про що свідчать дані протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 та рапорт інспектора поліції В. Купрійця.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів про умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 працівниками поліції чи безпідставне застосування спеціальних засобів у виді кайданок, в порушення вимог ст. 44, 45 Закону України "Про національну поліцію".

Виходячи з наведеного, суддя апеляційного суду вважає, що виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які могли бути заподіяні у процесі затримання водія із застосуванням фізичної сили та спеціальних засобів у виді кайданок, не можуть впливати на висновок, викладений у постанові судді районного суду, про порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України щодо обов`язку водія пройти на вимогу поліцейського медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, твердження апелянта про те, що суддею був проігнорований факт заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень та застосування до нього спецзасобів у виді кайданок є безпідставним.

Посилання апелянта на те, що на відеозапису не зафіксовано порушення рухів та порушення мови ОСОБА_1 спростовується даними відеозапису.

Доводи апеляційної скарги щодо безперервності відеозапису з нагрудної камери поліцейського не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки на відеозапису відображені всі події, обставини щодо яких, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за яких ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейських.

Посилання в апеляції на надуманість висновку працівників поліції, що спричинили зупинку транспортного засобу, про стан алкогольного сп`яніння, оскільки водія не доставляли у медичний заклад, є необґрунтованим, оскільки працівники поліції не робили висновку про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у процесі якого було б з`ясовано, чи перебував водій у стані сп`яніння.

Позаяк ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, то його й не доставляли у медичний заклад.

Відсутність в матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та вилучення транспортного засобу само по собі не може свідчити про порушення вимог ст. 265-2 КУпАП та ч. 7 ст. 266 КУпАП, як це вважає апелянт, та не спростовує висновку, викладеного у постанові судді районного суду про те, що ОСОБА_1 порушив положення п. 2.5 ПДР України, відмовившись на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що суддею не було долучено до матеріалів справи оригінал виписки з медичної установи, відповідно до якої ОСОБА_1 за станом здоров`я не вживає алкоголь взагалі є неспроможним, оскільки у матеріалах справи є завірена адвокатом копія медичної довідки Клініки "Мотор Січ", на яку посилається апелянт.

Зазначеною довідкою підтверджується лише те, що 08.12.2020 року ОСОБА_1 проведено оперативне втручання відносно органів травлення, проте вказана довідка не свідчить про те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не вживає алкоголь взагалі, як це вказується в апеляції.

Отже, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, відтак суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді районного суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська