ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 684/57/22

Провадження № 33/4820/403/22

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гопки Володимира Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гопки Володимира Володимировича на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , працює охоронцем у ТОВ «Арден Палац»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 14 березня 2022 року о 19 год. 01 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Шевченка в с. Заставці Старосинявської ТГ керував транспортним засобом марки Mercedes benc C180, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Гопка В.В. просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову вважає незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується записом у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на дорозі вкінці городу від обіду до вечора, а ввечері вона бачила працівників поліції біля автомобіля.

Недопустимим доказом є відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля, оскільки такий отриманий з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року.

Поза увагою суду залишилось рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2022 року, яким скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що відеозаписом не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом та його рух.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Гопку В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні в повній мірі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 164107 від 14 березня 2022 року, згідно яких 14.03.2022 року о 19 год. 01 хв. ОСОБА_1 по вул. Шевченка в с. Заставці Старосинявської ТГ керував транспортним засобом марки Mercedes benc C180, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного засобу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- даними відеозаписів означеної події, з яких вбачається, що назустріч поліцейському автомобілю рухався транспортний засіб марки Mercedes benc C180. При наближенні до нього поліцейського автомобіля, світло фар вимкнулось і автомобіль зупинився. За кермом вказаного автомобіля був ОСОБА_1 . На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій в категоричній формі відмовився. Після цього йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, але водій також відмовився в категоричній формі. Далі, відповідно до вимог Закону, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7, 35).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про достатність зазначених доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Безпідставними є посилання сторони захисту на пояснення свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що автомобіль ОСОБА_1 стояв на дорозі вкінці городу від обіду до вечора, оскільки такі ні спростовують, ні підтверджують факт керування останнім транспортним засобом. А тому, суд першої інстанції мотивовано не взяв їх до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля, наявний у матеріалах справи, є недопустимим доказом, на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до даних повідомлення начальника сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Хмельницькій області, наявного в матеріалах справи, у службовому автомобілі ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_2 встановлено відеореєстратор Хіаомі 40 mai Dash, який знаходиться на балансі під інвентарним № /4, згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року. Відповідно до зазначеного наказу в підрозділі СПД № 1 ВП № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ведеться журнал обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото і кінозйомки, відеозапису. 14 березня 2022 року о 08:00 год. інспектором з РПП СПД № 1 ВП № 1 лейтенантом поліції Бородкіном О.П. було отримано відеореєстратор Хіаомі 40 mai Dash. 15.03.2022 року було здійснено вивантаження відеозаписів з карти пам`яті даного відеореєстратора після чергування останнього.

Отже, у даному випадку було дотримано порядок застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі, а також порядок зберігання та видачі відеозаписів з них, що повністю відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала правове визначення поняття допустимості доказів у справах про адміністративні правопорушення. Тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

В матеріалах справи наявний оптичний диск із відеозаписом означеної події. Із даних диску вбачається, що саме ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Отже, наявний відеозапис події є допустимим доказом у справі.

А тому, відеофайл, як доказ вини ОСОБА_1 , був правильно оцінений судом відповідно до вимог ст. 252 КУпАП в сукупності з іншими доказами у справі та не спростовує винуватості останнього у вчиненому.

Щодо посилання апелянта на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2022 року, яким скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що відеозаписом не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом та його рух, то таке апеляційний суд не бере до уваги, виходячи з наступного.

Так, дійсно відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2022 року постанову серії БАА № 853184 від 14 березня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано.

Підставою для прийняття такого рішення, як вбачається з його мотивувальної частини, стала відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Разом з тим, у даній справі про адміністративне правопорушення достатньо доказів на підтвердження факту керування останнім автомобілем. Зокрема, з даних диску, на якому міститься файл з відеозаписом означеної події чітко вбачається, що ОСОБА_1 саме рухався на транспортному засобі марки Mercedes benc C180, номерний знак НОМЕР_1 , 14 березня 2022 року о 19 год. 01 хв. по вул. Шевченка в с. Заставці Старосинявської ТГ (а.с. 35).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується записом у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з бодікамер поліцейських, на увагу не заслуговують, враховуючи таке.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, чинним законодавством передбачена чітка процедура проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, якої зобов`язані дотримуватись останні та виконувати законні вимоги поліцейських. Зокрема, огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським саме на місці зупинки транспортного засобу. Лише після цього, за наявності відповідних правових підстав, а саме: незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами проведеного огляду, такий може бути проведений у відповідному закладі охорони здоров`я після направлення водія для його проведення (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Даними відеозаписів означеної події, наявних в матеріалах справи, підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не лише на місці зупинки, але й у медичному закладі. Крім того, останній поводив себе зухвало, сперечався з працівниками поліції, неодноразово змінював свою думку з приводу проходження огляду. Така поведінка була правильно оцінена поліцейськими, як відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння (а.с. 7, 35).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Гопки Володимира Володимировича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.