Справа № 201/9462/22
Провадження № 3/201/4106/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ДОП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч.1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з ДОП ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №545863 від 21.11.2022 року, 21.11.2022 року близько о 15 год. 10 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 72, у приміщенні куоску гр. ОСОБА_2 , здійснював торгівлю тютюновими виробами (електронними цигарками) без наявності на них марок акцизного податку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, втім при розгляді справи про адміністративне правопорушення враховую те, що останній був належним чином повідомлений шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судове засідання на 14.12.2022 року, на яке у зазначений час та місце до суду не з`явився, а також йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 04.12.2022 року о 14 год. 00 хвилині, що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважаю, що ОСОБА_2 був судом належним чином повідомлений на вказану дату, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були. Крім того, до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за його відсутності.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи що ОСОБА_2 будучи повідомленим про дату засідання до суду не з`явився, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні матеріли справи, співставивши їх з вимогами закону, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП України, яка в повному обсязі визнана останнім та в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №545863 від 21.11.2022 року, письмовими поясненнями правопорушника та протоколом огляду та вилучення матеріалів від 21.11.2022 року.

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП судом пом`якшуючих обставин адміністративної відповідальності не встановлено.

Відповідно до статті 35 КУпАП судом обтяжуючих обставин адміністративної відповідальності не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі. Крім того, вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст. 156 КУпАП України у виді штрафу в дохід держави в сумі 3400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Вилучені одноразові тютюнові вироби ELFBAR (1500) 12 штук, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , конфіскувати в дохід держави.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Батуєв