КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи № 372/711/22
апеляційне провадження № 33/824/3434/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Білич І.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, на думку скаржника, пропущений з поважних причин, оскільки апеляційна скарга на оскаржувану постанову була подана 15 вересня 2022 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження. В подальшому, вказана апеляційна скарга постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, була повернута скаржнику у зв'язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги. Разом з тим, подавши апеляційну скаргу 20 вересня 2022 року скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені в скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, а також керуючись принципом доступу до правосуддя, строк підлягає поновленню з підстав поважності причин його пропуску.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначаючи, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказуючи, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність факту керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 приїхав до своєї співмешканки разом зі своїм знайомим, який був за кермом. При цьому, після виникнення сварки з ОСОБА_2 , остання викликала поліцію. Працівниками поліції було складено протокол незважаючи на факт перебування автомобіля на парковці біля будинку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Луцик А.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Зазначаючи, що дійсно 28 січня 2022 року він шукав свою колишню співмешканку ОСОБА_2 для того, щоб помиритися та відновити свої стосунки. Для цього він під`їхав до її будинку АДРЕСА_2 . Залишивши автомобіль на стоянці біля будинку він піднявся на поверх на якому розташована квартира ОСОБА_2 та біля неї побачив працівників поліції. Відтак, він розвернувся та почав виходити на вулицю, де його наздогнали працівники поліції, які почали звинувачувати в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та керує автомобілем. Потім в тому, що хотів вдарити працівника поліції, спровокувати бійку. На нього було одягнено кайданки, поміщено до патрульної машини, складено протокол, який він не підписав. Автомобіль було переміщено на штраф майданчик.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076214 від 28 січня 2022 року, ОСОБА_1 28 січня 2022 року близько 23 год. 00 хв. керував автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Обухів Київської області по вул. Чумацький шлях, 28, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №076214 від 28 січня 2022 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, акті огляду та тимчасовому затриманні транспортного засобу, письмових поясненнях свідків, відеозаписі та поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засідання ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги. Пояснивши, що він не керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

За конструкцією ж норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На відеозаписі, що долучений працівниками поліції до матеріалів справи не зафіксовано факт руху та/або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлення працівниками поліції особи, роз`яснення прав, суті інкримінованого правопорушення. На вказаному відеозаписі міститься лише запис пересування транспортного засобу містом.

Однак, слід зазначити, що при цьому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості за даним відеозаписом встановити марку транспортного засобу, номерні знаки, колір. Як і саму особу водія, який керував цим транспортним засобом.

Крім того, згідно рапорту поліцейського ВРПП Обухівського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Олександра Каткова вбачається, що «… в спілкуванні заявниця повідомила, що до будинку під`їхав її співмешканець на автомобілі «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 . Вийшовши з квартири на вулицю нарядом було виявлено ОСОБА_1 який був поряд з вищевказаним автомобілем, та перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, до вищевказаних подій заявниця на протязі дня вже зверталася з подібною скаргою. В ході медичного огляду гр.. ОСОБА_1 було виявлено 1,1 проміле алкоголю. Під час спілкування з ОСОБА_1 повідомив неправдиву інформацію, а саме те,що його привіз знайомий хоча його товариша виявлено не було та ключі від авто були в нього при собі (дані події були зафіксовані на нагрудний відео регістратор). У подальшому ОСОБА_1 почав погрожувати працівникам поліції фіз.розправою та вести себе неадекватно, від проходження медобстеження в лікарні або на акотестері «Драгер» ОСОБА_1 відмовився, тим самим порушивши п.2.5 ПДР» (а.с.1).

При цьому матеріали справи не містять даних за результатами проходження ОСОБА_1 обстеження на алкотестері «Драгер» виходячи з даних рапорту відображених вище.

Виїзд працівників поліції за адресою: АДРЕСА_3 здійснювався 28 січня 2022 року у відповідності за повідомленням зі служби 102 про те, що «колишній співмешканець вибиває двері в квартиру. Заявник ОСОБА_2 ».(а.с.3).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 вбачається, що «…28 січня 2022 року близько 21год.40 хв. вона перебувала в своїй квартирі АДРЕСА_4 та побачила як її колишній співмешканець ОСОБА_1 приїхав на власному авто. Коли він припаркував своє авто, піднявся до дверей її квартири, почав погрожувати та вибивати двері. Коли вона повідомила йому, що викликала поліцію, він відразу побіг до автомобіля та поїхав у невідомому напрямі. Потім приїхали працівники поліції, зайшли до квартири. ОСОБА_1 приїхавши до під`їзду припаркував автомобіль та піднявся до її квартири. Коли він постукав в двері працівники поліції відкрили їх. Вона відчула різкий запах алкоголю, і що ОСОБА_1 ледь тримався на ногах. Працівники поліції повідомили йому що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали, на що він відповів грубою лайкою та почав поводити себе зухвало» (а.с.11).

Також в матеріали справи містять копію протоколу № 173 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 28 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 складений лікарем Обухівської центральної районної лікарні ( а.с.17).

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №076214 відносно ОСОБА_1 вказує на те, що останній відмовився від проходження медобстеження чи проходження тесту на алкотестері (а.с.4).

Рапорти працівників поліції також не містять в собі пояснень щодо проходження ОСОБА_1 обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достовірних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 28 січня 2022 року близько 23 год. 00 хв.та зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу в м. Обухів Київської області по вул. Чумацький шлях, 28.

Відтак, висновок суду, про те, що відеозапис із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, яким зафіксовано пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, є доказом, що може підтвердити факт вчинення водієм порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, в даному випадку є необґрунтованим. Оскільки суперечить змісту самого відеозапису, що міститься в даній справі.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанова Обухівського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Обухівського районного суду Київської області від 12 вересня 2022 року скасувати.

Адміністративне провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити згідно до положень ст. 247 КУпАП України.

Постанова набирає чинності з моменту прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя: