Провадження № 3/625/75/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2022 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі судді Скляренка М.О., за участю секретаря Талавирі С.Г., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Коломацьким РВ УМВС України в Харківській області 15 березня 1998 року, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_2 , одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Коломацького районного суду Харківської області із сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області разом із іншими матеріалами надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №254187, складений 24 жовтня 2022 року поліцейським з РПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Губським А.А. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу 24 жовтня 2022 року о 19 годині 15 хвилин по вулиці Перемоги в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків із застосуванням газоаналізатора «DragerAlkotest 6810», результат огляду 1,92 ‰. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом передачі автомобіля тверезому водієві.

Також, в протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження факту скоєння правопорушення до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №254187, складеного 24 жовтня 2022 року поліцейським з РПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Губським А.А. (а.с 2), долучені: 1) роздруківка результату проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 тесту за № 270 (а.с.3); 2) рапорт старшого інспектора-чергового СПД № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області О.С. Тимошенка (а.с. 4); 5) письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6-7); 6) розписка ОСОБА_4 (а.с. 8); 7) дисковий носій інформації із збереженим на ньому відеозаписом (а.с.9).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив що 24 жовтня 2022 року він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, позаяк взагалі ніколи не виживає алкоголю.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ладуренко А. О. у судовому засіданні, діючи на підставі відповідного договору та ордеру від імені та в інтересах свого клієнта, у судовому засіданні висловила свою думку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з наступних підстав.

Так, адвокат Ладуренко А.О. зазначила, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили йому права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не надали йому можливості подати письмові пояснення, що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Крім того, захисник акцентувала увагу суду на неналежності та недопустимості такого доказу як відеозапис DSI_Z000000_000000, збережений на дисковому носії, що міститься в матеріалах справи, вказавши на те, що вказаний відеозапис містить дату зйомки : 2009/08/04 та час: 08:29:25, в той час як згідно даних, що містяться протоколі про нібито вчинене адміністративне правопорушення зафіксовані відомості про його складення о 19 годині 15 хвилин 24 жовтня 2022 року, і що у вказаному протоколі відсутні будь-які відомості про те, що до нього додається якийсь відеозапис, звернувши також увагу на відсутність у сумнівному відеозаписі відображення факту керування ОСОБА_1 автомобілем «ЗАЗ 1102».

Також захисник адвокат Ладуренко А.О. вказала на численні порушення працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778, позаяк: 1) поліцейським не було роз`яснено порядок застосування вказаного приладу; 2) не зроблено контрольного перевірочного тесту з метою перевірки його точності та чистоти від парів алкоголю; 3) прилад «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 був несправним, про що свідчить зафіксований на вищевказаному відеозаписі факт продуття ОСОБА_5 приладу п`ять разів поспіль із розбиранням поліцейським газоаналізатора в процесі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) роздруківку результату проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 тесту за № 270 ОСОБА_1 не підписував, бо не погоджувався із його результатами; 5) поліцейським не зафіксовано на відеозаписі факту складання протоколу про нібито вчинене адміністративне правопорушення після проведення огляду на стан сп`яніння.

Окремо захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності звернула увагу на ту обставину, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, у якому зазначаються результати такого огляду, і який у разі встановлення стану сп`яніння повинен долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому підкресливши, що лише підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом, а також наголосила на тому, що працівниками поліції ОСОБА_1 , який не погодився з результатами тесту, не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, адвокат Ладуренко А.О. зазначила, що оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні її клієнта, є виправлення (закреслення), він не може вважатися належним доказом у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх за правилами, визначеними ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи її захисника, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом Рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог чинного законодавства України, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до пункту п`ятого Рішення Конституційного Суду України №1-рп/19 від 26 лютого 2019 року презумпція невинуватості є важливою гарантією дотримання прав особи та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду. Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до практики ЄСПЛ принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р., пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23.07.2002 р.).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня.1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення "Надточій проти України").

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В той же час допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вже зазначалося вище, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поліцією до суду, крім протоколу про адміністративне правопорушення подано й інші докази зокрема: роздруківку результату проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 тесту, рапорт старшого інспектора-чергового СПД № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області О.С. Тимошенка, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розписка ОСОБА_4 , дисковий носій інформації із збереженим на ньому відеозаписом.

Оцінюючи зазначені вище докази на предмет їх відповідності критеріям належності та допустимості, суд вважає, що зафіксований на дисковому носієві інформації відеозапис є недопустимим доказом з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 3 розділу 1 та п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 18 грудня 2018 року за № 1026, кінозйомка та відеозапис - процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформаці. До технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що застосовуються органами та підрозділами поліції відносяться зокрема: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису; відеореєстратор; портативний відеореєстратор,; стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відеозаписуDSI_Z000000_000000, зафіксованому на поданому до суду дисковому носії інформаці, вбачається, що відеозапис здійснений 2009/08/04 в проміжок часу з 08:29:25 по 08:34:24, в той час як згідно даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, зафіксовані відомості про його складення о 19 годині 15 хвилин 24 жовтня 2022 року, при цьому походження вказаного відеозапису, тобто з використанням якого саме технічного приладу чи технічного засобу, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, або якого засобу фото - і кінозйомки, відеозапису, жодним чином не ідентифіковане. Відмітка у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення щодо долучення такого відеозапису відсутня.

Вказані вище обставини не дають суду підстав вважати зафіксований на дисковому носії відеозапис як допустимий доказ, а тому в жодному випадку не може бути використаний судом для встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також суд не приймає як допустимий доказ долучену до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківку результату проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 тесту з тих підстав, що в ній відсутні відомості про особу, яка проводила тест..

Окремо суд зазначає, що зафіксовані поліцейським з РПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Губським А.А. у протоколі про адміністративне правопорушення дані щодо часу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та часу складання самого протоколу є дуже сумнівними і такими, що не узгоджуються між собою. Так, в протоколі, складеному поліцейським 24 жовтня 2022 року о 19 годині 15 хвилин, зазначено, що інкриміноване особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, об`єктивною стороною якого є керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене того ж дня і в той же час, в який складено протокол, тобто 24 жовтня 2022 року о 19 годині. 15 хвилин, що є неможливим з об`єктивних причин, позаяк складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та вчинення особою адміністративного правопорушення завжди розірвані у часі і одночасно відбуватися не можуть. Така позиція суду базується на тому, що вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.. 130 КУпАП, завжди передує складанню поліцейським відповідного протоколу, позаяк перед його складанням, уповноважена на те особа повинна вчинити ряд дій, як то зупинити транспортний засіб, підійти, представитися, виявити у водія ознаки алкогольного сп`яніння, провести процедуру огляду на стан сп`яніння, і т. ін, що в будь-якому разі потребує певного часу.

В той же час в письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які є військовослужбовцями ЗСУ, зазначили, що 24 жовтня 2022 року, близько 19 години 20 хвилин, під час спільного несення служби на блокпосту в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області з метою перевірки документів вони зупинили автомобіль «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_3 , і у водія вказаного транспортного засобу помітили ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомили працівників поліції.

Такі обставини викликають сумнів у достовірності зафіксованих в протоколі даних щодо часу складання та часу вчинення інкримінованого правопорушення, що, в свою чергу унеможливлює встановлення судом фактичних обставин справи,що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.9.а. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно імперативних вимог ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 3 та п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердженя стану сп`яніння в результаті такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Всупереч вказаним вимогам поліцейським з РПП СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Губським А.А., який у протоколі зафіксував факт керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності належного підтвердження цього. Так, до складеного протоколу поліцейським не долучено акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відомості про його доручення у протоколі про адміністративне правопорушення теж відсутні.

Стосовно пояснень ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ладуренко А.О. щодо не роз`яснення працівником поліції прав та численних порушень працівником поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778, що полягають в наступному: 1) поліцейським не було роз`яснено порядок застосування вказаного приладу; 2) не зроблено контрольного перевірочного тесту з метою перевірки його точності та чистоти від парів алкоголю; 3) прилад «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 був несправним, про що свідчить зафіксований на вищевказаному відеозаписі факт продуття приладу п`ять разів поспіль із розбиранням поліцейським газоаналізатора в процесі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) поліцейським не зафіксовано на відеозаписі факту складання протоколу про нібито вчинене адміністративне правопорушення після проведення огляду на стан сп`яніння, суд вважає за доцільне зазначити, що у зв`язку із визнанням таких доказів як відеозапис та роздруківка результату проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» ARBL 0778 тесту за № 270, недопустимим, використання його для підтвердження, або спростування обставин, повідомлених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисником, є неможливим, а тому, за відсутності інших належних і допустимих доказів на їх підтвердження або спростування, такі обставини сприймаються судом з врахуванням дії принципу презумпції невинуватості на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється доведеній невинуватості.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

На підставі викладеного, взявши до уваги те, що наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,.

З огляду на це, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Провадженні у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.О. Скляренко