Провадження № 3-зв/761/3/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л..

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі захисника Філіна Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву захисника Філіна Е.В. про відвід судді Савицького О.А. у справі про адміністративне правопорушення №761/23861/22 відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва Савицького О.А. перебуває справа про адміністративне правопорушення №761/23861/22 відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Філін Е.В. надійшла заява про відвід головуючого судді у зв"язку з наступним. 25.11.2022 р. через канцелярію суду захисником Філін Е.В. подано клопотання про відкладення судового засідання з зазначенням причин. Цього ж дня захисник ознайомився з матеріалами справи. В матеріалах справи міститься також заява про вікладення розгляду справи від потерпілого ОСОБА_2 датована 21.11.2022 р. В судовому засіданні захисник Філін Е.В. підтримав клопотання та зазначив, що відкладення необхідне для того, щоб належним чином підготуватися до розгляду справи. Разом з тим, суддя відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту, тим самим проявив упередженість та зацікавленість у справі.

Захисник Філін Е.В. підтримав заявлений відвід просив задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з"явились, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, у випадку, якщо санкції за адміністративні правопорушення є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, вимоги до його судового розгляду мають відповідати гарантіям та стандартам, встановленим Конвенцією, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» від 21 лютого 1984 року (пп. 52-54), «Лауко проти Словаччини» від 02 вересня 1998 року (пп. 56-59), ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» від 17 листопада 2009 року).

Беручи до уваги, практику Європейського суду з прав людини, у зв`язку з відсутністю у нормах Кодексу України про адміністративні правопорушення процедури вирішення питання про відвід судді, судом застосовуються норми Кримінального процесуального кодексу України за аналогією закону.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35цього Кодексу.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу положень закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Філін Е.В. вказує, що головуючий виявив упередженість і зацікавленість у справі у з"язку із відмовою задовольнити клопотання сторони захисту щодо перенесення розгляду справи.

Отже захисник Філін Е.В. фактично не погоджується з процесуальними діями судді, здійсненими у ході розгляду даної справи.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені заявником не доводять про існування обставин, які в розумінні положень КПК України, є підставою для відводу судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, заявником не наведено.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Веттштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України» наголошував, що особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Враховючи викладене, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів упередженості судді, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви захисника Філін Е.В. про відвід.

Керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 268 КУпАП, ст. ст. 75,76,80,81 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника Філіна Е.В. про відвід судді Савицького О.А. у справі про адміністративне правопорушення №761/23861/22 відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя