Справа № 742/1396/22 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В.
Провадження № 33/4823/509/22
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Матвієнка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 17 лютого 2022 року, о 19 год. 15 хв. в м. Прилуки, по вул. Перемоги, 206, ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував транспортним засобом Мерседес ВІТО, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, збуджена поведінка, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Матвієнко В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено безпідставно, а тому подальші дії працівників поліції є незаконними. Посилається на те, що відеозапис не є безперервним, а також поліцейськими не було належним чином роз`яснено його підзахисному процесуальні права. Також вказує, що місцевий суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши пояснення захисника Матвієнка В.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №260170 від 17.02.2022, ОСОБА_1 17 лютого 2022 року, о 19.15 год., по вул. Перемоги, 206, у м. Прилуки, повторно протягом року, керував транспортним засобом «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, збуджена поведінка, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Також він відмовився надати пояснення, поставити свій підпис у протоколі та отримати його копію (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом та на пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень під час оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Доводи апелянта про не роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Посилання захисту на порушення прав ОСОБА_1 , через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення поштового відправлення, наявних в матеріалах справи, ОСОБА_1 жодного разу їх не отримав (а.с.19, 27).

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні дії для сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Твердження захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу, висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та, повторно протягом року, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний