Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/408/22 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Проценко О.М. на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 31 серпня 2022 року о 20.41 годині в смт. Устинівка, вул. В. Чорновола Устинівської ОТГ Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.08.2022 року, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеозаписом події (а.с.6).

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Проценко О.М. просить скасувати постанову суду як незаконну, необґрунтовану, а провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що складення протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено із порушенням вимог діючого законодавства та процесуальних норм. Так, з відеозапису вбачається, що до ОСОБА_2 підійшов та представився представник поліції Гаврилюк О.А., хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його склав вказаний старший сержант поліції Редькін О.О. Тобто особою порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 279 КУпАП. Також в порушення Конституції України та чинного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 279 КУпАП, працівник патрульної поліції не роз`яснив ОСОБА_3 процесуальні права, не запропонував надати письмові пояснення, навіть не зачитав складений протокол, чим порушив порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення. Крім того, на диску, доданому до матеріалів справи міститься чотири відеозаписи із нагрудної бодікамери, замість одного безперервного запису, що фіксував би увесь процес оформлення адміністративного правопорушення, що не відповідає вимогам наказу щодо здійснення поліцейськими своїх повноважень. Вказує також на те, що ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд у Долинській ЦЛ, а не у територіально найближчому закладі охорони здоров`я - Устинівській ЦЛ, хоча згідно Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Крім того, відповідно до матеріалів справи та відеозапису працівниками поліції не залучалися свідки, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що направлення до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке міститься в матеріалах справи не означене посадовою особою, яка його склала, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - не містить підпису поліцейського. Крім іншого працівником поліції, відповідно до відеозапису, не називались, які саме на його погляд у ОСОБА_5 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Окрім того, відсутній відеозапис, що працівниками патрульної поліції роз`яснено причину зупинки, яке адміністративне правопорушення він вчинив, порядок проходження огляду на стан сп`яніння, та наслідки відмови від проходження такого огляду, згідно визначеної законом процедури. Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Проценко О.М., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи 14.12.2022, зокрема, шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, телефонограмою та на сайті судової влади, в судове засідання не з`явивилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали. Однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, тому суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до відповідальності, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Відповідно до п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №011121 від 31.08.2022 року (а.с.1), відеозаписом події (а.с.6), з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4).

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, дані відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, файл з назвою Велієв2, встановлює факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом. Одразу до водія цього автомобіля підійшов поліцейський. Водієм автомобіля виявився ОСОБА_1 . Разом із водієм також був присутній інший чоловік. Обидва пояснили, що їдуть із села. Водій не мав при собі посвідчення водія. У подальшому, пасажир цього транспортного засобу пояснив, що є володільцем автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Присутні у транспортному засобі особи почали вмовляти поліцейського їх відпустити. На задньому сидінні транспортного засобу була присутня жінка.

Тож, слід визнати необґрунтованими твердження апеляційної скарги про відсутність на відео безпосереднього керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки їм була надана відповідна оцінка та вони спростовуються і самим змістовим наповненням відеозапису.

Крім того, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він спочатку погодився. Водій здійснював продуття у спеціальний прилад, однак за недостатності продутого повітря аналіз на стан алкогольного сп`яніння приладом не виявилось можливим. Водію повторно роз`яснено про порядок здійснення продуття у спеціальний газоаналізатор для визначення стану алкогольного сп`яніння, а він у свою чергу відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу драгер. Також йому неодноразово було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, натомість останній фактично ухилявся від проходження огляду, а саме: повідомляв, що він не керував транспортним засобом, поводив себе зухвало, його поведінка не відповідала обстановці. Така поведінка ОСОБА_1 продовжувалася протягом тривалого часу.

Згідно з протоколом, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, які відображені в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які долучено до протоколу.

Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також, слід зазначити, що відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи про те, що ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд у Долинській ЦРЛ, а не у територіально найближчому закладі охорони здоров`я - Устинівській ЦРЛ, хоча згідно Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я є не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не наполягав на проведення медичного огляду в Устинівській ЦРЛ та захисником не надано доказів того, що в Устинівській ЦРЛ є фахівець, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством щодо проведення огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як це зазначено в апеляційній скарзі.

Дії поліцейських по складанню протоколів про адміністративні правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Тому, доводи захисника про те, що поліцейські упереджено до ОСОБА_1 поставились, нічим не підтвердженні.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, не встановлено.

Посилання захисника на порушення порядку проходження огляду працівниками поліції є також необґрунтованими.

Так, слід зазначити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому такі доводи апелянта не можуть свідчити про порушення порядку складання проколу та фіксування наявних в ньому відомостей.

Посилання захисника на те, що було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначене ч. 1 ст. 279 КУпАП, оскільки при зупинці до ОСОБА_2 підійшов та представився представник поліції Гаврилюк О.А., хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що його склав вказаний старший сержант поліції ОСОБА_6 не є обґрунтованими, так як ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, було зупинено екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а отже, будь-хто із присутніх поліцейських міг скласти щодо водія протокол про адміністративне правопорушення.

Є не обґрунтованими також доводи апелянта з тих підстав, що працівниками патрульної поліції не роз`яснено причину зупинки, яке адміністративне правопорушення він вчинив, порядок проходження огляду на стан сп`яніння, та наслідки відмови від проходження такого огляду, згідно визначеної законом процедури, так як зміст відеозапису з бодікамер свідчить, що поліцейський запропонував обвинуваченому дати письмові пояснення з приводу події, однак той відмовився це зробити, а також відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, відповідно ознайомитися із ним.

Твердження апелянта про те, що відеозапис долучений до матеріалів справи не є безперервний, суд не бере до уваги, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано лише ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо відсутності свідків при складанні протоколу не можуть бути підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з таким.

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія(судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з матеріалами справи, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів. Отже, в даному випадку поліцейським було здійснено відеозапис, а тому присутність двох свідків при відмові останнього від проходження огляду на стан сп`яніння є не обов`язковим, оскільки за правилами ч.2 ст.266 КУпАП, (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), присутність двох свідків необхідна лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Твердження апелянта про те, що направлення до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке міститься в матеріалах справи не означене посадовою особою, яка його склала, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - не містить підпису поліцейського, апеляційний вважає не обґрунтованими, та такими, що мають формальний характер, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, матеріалами справи не містять.

Не спростовують висновків суду доводи про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.59, 63 Конституції України. При цьому, поведінка водія на місці події також не була спрямована на бажання реалізувати ним свої права та обов`язки, оскільки останній не бажав ознайомитись зі змістом протоколу, та поставити в ньому підпис.

До того ж, права передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду першої інстанції, де під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суддею було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушенн та можливість надати пояснення з приводу події.

Отже, під час розгляду апеляційної скарги захисника Проценко О.М. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються апеляційним судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, а також, поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 31.08.2022 реалізував своє право керувати автомобілем «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Проценко О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: