ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого фізичною особою підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24.10.2022 року о 11 год. 40 хв. головним державним інспектором Євстратовим К.О., при проведенні фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , вчинив правопорушення п.п. 1,2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, згідно акту перевірки бланк № 000736 ,а саме проведення контрольно-розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 1150 грн., ненадання розрахункового документу (фіскальний чек) встановленої форми та змісту, чим порушим ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 , своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 , суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справу не подавав.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_2 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Вина ОСОБА_1 в порушенні порядку ведення податкового обліку при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи, що досліджені в суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 776 від 25.10.2022 року, копією акту про результати фактичної перевірки № 9794/15/51/РРО/ НОМЕР_1 від 21.10.2022 року

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виправлення, а також для припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 85 ( вісімдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/16630/22

Номер провадження №3/522/13156/22

Головуючий суддя Русєва А.С.