Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8652/21
П О С Т А Н О В А

13.06.2022р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2021р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ №297614 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу 17.10.2021р. близько 17:00 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мопед марки "Honda Lend" реєстраційний номер шасі НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Привільній в районі буд. №94, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння згідно медичного висновку №1332 від 17.10.2021р., чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні із обставинами правопорушення, викладеними в протоколі, не погодився. Пояснив, що не згоден із встановленими результатами медичного висновку. Почував себе тверезим, ознак сп`яніння не мав, його стан дозволяв належним чином керувати мопедом та слідкувати за дорожньою обстановкою. В медичному закладі проведено не повний огляд, оскільки медичні працівники обмежились лише його тестуванням на приладі "Драгер".

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, доходжу до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм адміністративного законодавства відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, згідно протоколу серії ААБ №297614 дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п. 2.9 "а" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У якості доказів провини ОСОБА_1 до матеріалів справи окрім самого адміністративного протоколу додано оптичний диск з відеозаписами з натільної камери поліцейського.

В ході огляду відеозаписів встановлено, що під час перебування ОСОБА_1 у медичному закладі, проведено медичний огляд останнього лише за допомогою тестування на приладі "Драгер" із показником 0,34 проміле, у зв`язку із чим констатовано його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Між тим, зважаючи на показник 0,34 проміле, який відповідає нижній межі легкого ступеню алкогольного сп`яніння, та з метою підтвердження впливу такого ступеня сп`яніння на здатність керування транспортними засобами, це було підставою до повного огляду ОСОБА_1 (пальце-носова проба, поза Ромберга, інші дослідження рухової, мовленнєвої діяльності тощо). Однак згідно відеозаписів такого огляду не було проведено. Матеріали додані до протоколу також не містять акту деталізованого медичного огляду за відомостями якого сформовано медичний висновок №1332.

Окремо слід зазначити, що наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння відеозаписами не підтверджена, та у протоколі взагалі не міститься зазначення таких ознак, які були приводом до проходження медичного огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Враховуючи викладене, зважаючи на недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на здатність керування транспортними засобами та слідкування за дорожньою обстановкою та її змінами, що свідчить про відсутність порушення п. 2.9 "а" ПДР України та є підставою до закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.