ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/584/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови ОСОБА_1 21 травня 2022 року о 09 год. 54хв. на автомобільній дорозі М-30158 км. в с.Смиківці, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР, оскільки водій на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду та виявив бажання проїхати до найближчого медичного закладу. Згідно висновку лікаря КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР за №235 від 20 серпня 2022 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2022 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вини. Вважає, що його транспортний засіб безпідставно зупинили, так як працівники поліції не повідомили яким приладом, чи чином проводилось вимірювання швидкості руху транспортного засобу та не був ознайомлений з доказами, а саме показами приладу, яким поліцейський проводив вимірювання. Зазначає, що в складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодних ознак алкогольного сп`яніння. Апелянт вказує на те, що на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не складався. Вважає, що поліцейський, у встановленому законом порядку, не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чи йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Апелянт звертає увагу суду на те, що освідування у медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР проводилося не черговим лікарем. Зазначає, що його не проінформували про повірку, походження та законність використання технічного приладу газоаналізатор в закладі охорони здоров`я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Ковалика Ю.Р., які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №258770 від 20 серпня 2022 року; досліджених в судовому засіданні матеріалах відеофіксації з нагрудних камер працівників поліції; висновку за №235 від 20 серпня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР; акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 серпня 2022 року; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №5778490 від 20 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, згідно оскарженої постанови при вирішенні справи суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші додані до нього докази.

Доводи апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду про те, що його транспортний засіб безпідставно зупинили, так як працівники поліції не повідомили яким приладом, чи чином проводилось вимірювання швидкості руху транспортного засобу та не був ознайомлений з доказами, а саме показами приладу, яким поліцейський проводив вимірювання є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл export-gmedd.mp4 з 09:52:10 по 09:54:18 год.) зафіксовано розмову ОСОБА_1 , із працівником поліції, з приводу того, що він керуючи транспортним засобом в с. Смиківці рухався зі швидкістю 74км/год при дозволеній 50 км/год. ОСОБА_1 під час розгляду адміністративної справи про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, зокрема перевищення ним швидкості руху, не висловив жодних заперечень з приводу порушення ним ПДР України.

Окрім того, факт порушення ним ПДР України підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5778490 від 20 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП де зазначено, яким саме пристроєм вимірювалася швидкість руху і який ОСОБА_1 підписано буз зауважень.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Твердження апелянта про не зазначення у протоколі ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними, так як ознаки сп`яніння зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даному випадку ОСОБА_1 не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а суть правопорушення з приводу якого складено протокол полягає в тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено лікарським висновком.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чи йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, так як випливає із вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 20 серпня 2022 року о 09 год. 54хв. на автомобільній дорозі М-30158 км. в с.Смиківці, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря про стан алкогольного сп`яніння №235 від 20 серпня 2022 року.

Доводи апелянта про те, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не відмовлявся є безпідставними, так як вбачається із матеріалів справи, а саме із відеозаписів нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 , погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак лише вдавав (імітував) продування газоаналізатора. Після неодноразових роз`яснень про порядок проходження огляду, які ОСОБА_1 ігнорував та продовжував імітувати продування газоаналізатора, працівники поліції правильно оцінили такі дії ОСОБА_1 як небажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився.

Твердження апелянта про скасування постанови з тих підстав, що працівники патрульної поліції не складали акту огляду на стан сп`яніння, не складали направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, не ґрунтуються на вимогах нормативних актів, якими встановлено порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння і порядок проведення такого огляду, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 МВС, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 МВС, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Крім того, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не є підставою для скасування судового рішення.

Безпідставними є доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння через те, що газоаналізатор ОСОБА_1 був наданий не безпосередньо лікарем, оскільки доданий до протоколу відеозапис подій не надає підстав для висновку про недотримання встановленого порядку через залучення до тестування медичного персоналу. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції, огляд ОСОБА_1 проводився лікарем-наркологом КНП «ТОМЦ СНЗ» ТОР ОСОБА_2 . При цьому, заключний діагноз зроблений не тільки за результатами спеціального тестування за допомогою газоаналізатора, а й за наслідками медичного огляду ОСОБА_1 , хід якого зафіксовано у відеоматеріалах ( файл export-gmedd.mp4 з 10:24:10 по 10:26:00 год.). Згідно цього відео, при медичному огляді ОСОБА_1 було не лише проведено обстеження за допомогою газоаналізатора, а також виявлено інші ознаки сп`яніння. За результатами медичного огляду і даних обстеження за допомогою газоаналізатора лікар встановила діагноз Алкогольне сп`яніння, про що видала відповідний висновок.

Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Посилання ж апелянта на те, що його не проінформували про повірку, походження та законність використання технічного приладу газоаналізатор в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п.9 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Втім, чинними нормативно-правовими актами не встановлено обов`язку медичних працівників під час огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу надавати останньому на огляд відповідні сертифікати.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 14 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду висновок лікаря, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. Однак, ОСОБА_1 попри отримання копії відповідного висновку, що підтверджується матеріалами справи, доказів того, що висновок щодо результатів медичного огляду від 20 серпня 2022 року був оскаржений у встановленому законодавством порядку, суду не надано.

Також з матеріалів справи вбачається, що на підставі вищенаведеного висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №258770 від 20 серпня 2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20 серпня 2022 року о 09 год. 54хв. на автомобільній дорозі М-30158 км. в с.Смиківці, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №235 від 20 серпня 2022 року. Слід відмітити, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 він ніяких заперечень стосовно цього в протоколі не висловив, протокол підписав без зауважень.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2022 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя