ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6103/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента першого курсу Національного університету фізичного виховання і спорту України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.09.2022 о 05 год. 45 хв., керував автомобілем «Mercedes-Benz» ML 320, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дніпровська Набережна перетин вулиці Причальна в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройшов із застосуванням газоаналізатора «Alcotest+6820», що було зафіксовано на нагрудну боді-камеру поліцейського № 472392. Результат огляду позитивний та становить 1.51 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачене передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання заперечував свою винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що 30.09.2022 йому зателефонувала подруга та попросила його про допомогу в перевезенні її речей. Він повідомив подрузі, що вжив алкогольні напої, а тому зможе їй допомогти, за умови, що вона сяде за кермо його автомобіля, на що остання погодилися. Коли вони рухалися по Дніпровській Набережній в м. Києві, його транспортний засіб був зупинений патрульними поліції. Стверджує, що за кермом знаходилася його подруга, а він перебував на пасажирському сидінні поруч, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Ситенко О.Д. підтримав свої письмові пояснення, що долучені до матеріалів справи. Вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, які безумовно свідчать, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відеозапис з боді-камери поліцейського не може вважатися належним доказом, оскільки відеозйомка не проводилась безперервно, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведених поліцейськими процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення у випадку їх оспорювання. Наявний у матеріалах справи відеозапис фіксує лише спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , при цьому відсутня інформація про зупинення водія, роз`яснення особі її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, підстави зупинення транспортного засобу, ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння.

Інспектор УПП у м. Києві ДПП лейтенант поліції Прокопенко М.С. на виклики до суду не з`явився.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Ситенка О.Д., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суддя, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 373822 від 30.09.2022, який підписаний останнім без зауважень, в тому числі, останній не вказував, що він не керував транспортним засобом.

- даними тесту № 4751, який було проведено за допомогою приладу газоаналізатора «Alcotest +6820», що було зафіксовано на нагрудну боді-камеру поліцейського № 472392, відповідно до якого рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 склав 1,51 проміле.;

- відеозаписом з боді камери поліцейського № 472392.

З даних відеозапису з боді - камери працівника поліції, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено за недотримання бокового інтервалу та створення аварійної обстановки. В процесі спілкування, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Останній не заперечив факт керування транспортним засобом та в установленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту, про безпідставність зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 патрульними поліції, суд вважає необґрунтованими.

Поліцейські проінформували ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а відсутність у матеріалах справи доказів порушення останнім Правил дорожнього руху України, долучення яких до справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП нічим не передбачене, не доводить обґрунтованість тверджень захисника про незаконність всіх подальших дій поліцейських.

Доводи, викладені у письмових поясненнях про закриття провадження у справі, зокрема, з приводу допущених поліцейськими порушень при оформленні протоколу, таких як факт документування на відео з боді-камери, що не має безперервного характеру, суд відхиляє як такі, що не спростовують висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Викладена у протоколі суть правопорушення в частині зазначення об`єктивної сторони складу правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно давали суду підстави для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стороною захисту не наведено і при розгляді справи судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, 221, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента першого курсу Національного університету фізичного виховання і спорту України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Ю.С. Мицик