ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1555/22 Справа № 192/1243/22 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Снігура Анатолія Степановича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 05 вересня 2022 року, о 20.40 год., у с. Червонокамянне, по вул. Затишна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210934-20, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода). На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотестер 6810 на місці адміністративного правопорушення та в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Снігур А. С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить будь-яких доказів, тим паче належних та допустимих, які б підтверджували, що ОСОБА_1 05.09.2021 дійсно керував транспортним засобом, оскільки останній лише перебував в транспортному засобів, який знаходився у нерухомому стані.

Крім того, посилається й на ту обставину, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що під час його незаконного затримання йому було спричинено легкі тілесні ушкодження про що він звернувся з заявою до ТУ ДБР.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, ОСОБА_1 та його захисник до апеляційного суду не з`явились, захисник подав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, що з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 112553 від 05 вересня 2022 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 05.09.2022, які засвідчили факт керування ОСОБА_5 транспортним засобом та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки автомобіля, так і у закладі охорони здоров`я; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також направленням для проходження медичного огляду на стан сп`яніння від 05.09.2022, відповідно до яких ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано спілкування водія з працівниками поліції та складання процесуальних документів; рапортом інспектора СРПП ВП № 9, відповідно до якого до нього звернувся військовослужбовець ЗСУ та повідомив, що до нього та його військовослужбовців під`їхав автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , та зупинившись увімкнув світло в салоні, водія якого мав ознаки алкогольного сп`яніння та некоректно виражався у бік військовослужбовців, у зв`язку з чим він був затриманий та доставлений на стаціонарний пост патрульної поліції, де відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічними його доводам під час розгляду справи в суді першої інстанції та які зводяться до відсутності доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, яким суд надав належну оцінку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, у своїх письмових поясненнях вказали саме на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 та припаркувала його неподалік від блок-посту, після чого між свідками та водієм розпочався діалог, в ході якого у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомлено працівників поліції, які перебували на стаціонарному посту патрульної поліції.

Крім зазначеного, вказана обставина підтверджується також й відоезаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого на першому файлі міститься запис де ОСОБА_1 розмовляє з невідомою особою по телефону та повідомляє, що припаркував свій автомобіль біля блок-посту, після чого до нього підійшли військовослужбовці та він був затриманий і доставлений на стаціонарний пост патрульної поліції.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення повністю підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто він є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до власної переоцінки наявних у справі доказів, які захисник тлумачить виключно на користь ОСОБА_1 .

Посилання захисника на подання ОСОБА_1 заяви про вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції у зв`язку з отриманням ним тілесних ушкоджень є неприйнятним, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду даної справи та не несуть будь-якої доказової інформації для розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на правовий висновок ВС у справі №686/11314/17 від 15.03.2019 є неприйнятним, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в порядку, встановленому КУпАП, а судове рішення, на яке посилається захисник прийнято в порядку КАС України, тобто в іншій сфері судочинства.

Інших доводів апеляційна скарга захисника не містить.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника, а постанова місцевого суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Снігура Анатолія Степановича залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 за ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун