справа №336/6045/22
провадження №3/336/3593/2022
ПОСТАНОВА

іменем України

23 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла, з управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не відомий, який працює інженером ДП «Івченко Прогрес», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 390970 від 25 жовтня 2022 року.

Згідно з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 25 жовтня 2022 року о 12 годині 33 хвилини в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Запорізька, 1 В, інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Альошиною Марією Олександрівною про те, що 25 жовтня 2022 року об 11-20 год. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, перехрестя вулиці Запорізька та Прибережна автомагістраль водій ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) керуючи транспортним засобом ВАЗ 21104 державний номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід не зменшив швидкість та не зупинився щоб надати перевагу пішоходу та скоїв наїзд на пішохода гр.. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 1.3, п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: схема ДТП підписана ОСОБА_3 та інспектором поліції, пояснення ОСОБА_1 , рапорт, фототаблиця, та дані щодо особи у таблиці з підсистеми «адмінпрактика».

В графі свідки та потерпілі зазначено ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він їхав зі швидкістю 40 км/год. по вул. Українській бік вул. Фортечної, навпроти «Епіцентру» на нерегульованому пішохідному переході із-за зупинившогося мікроавтобуса вискочив хлопець, він зманеврував у правий бік, а хлопець відскочив у сторону. Далі він зупинився підійшов до хлопця і зміг розгледіти подряпину на його нозі. На той момент хлопець ніяких претензій не виказував, вони обмінялись номерами, а потім з`явилася поліція.

В судове засідання викликався ОСОБА_2 за телефоном наявним в матеріалах справи, а також шляхом направлення судової повістки за адресою проживання, але він до суду не з`явилася. В телефонному режимі повідомив, що не бажає з`являтися і будь-яких претензій до водія не має.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначені ст. 256 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція №1376).

Згідно з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 25 жовтня 2022 року о 12 годині 33 хвилини в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Запорізька, 1 В, інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Альошиною Марією Олександрівною про те, що 25 жовтня 2022 року об 11-20 год. в м. Запоріжжя, Олександрівський район, перехрестя вулиці Запорізька та Прибережна автомагістраль водій ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) керуючи транспортним засобом ВАЗ 21104 державний номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід не зменшив швидкість та не зупинився щоб надати перевагу пішоходу та скоїв наїзд на пішохода гр.. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 1.3, п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано: схема ДТП підписана ОСОБА_3 та інспектором поліції, пояснення ОСОБА_1 , рапорт, фототаблиця, та дані щодо особи у таблиці з підсистеми «адмінпрактика».

В графі свідки та потерпілі зазначено ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортним засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п. 18.4 Правил дорожнього руху України, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, що характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження пошкоджень будь-якого майна ОСОБА_2 , що були спричинені водієм ОСОБА_1 внаслідок ДТП, обставини якої викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 390970 та в долучених до нього матеріалах, а тому і відсутні підтвердження щодо завдання ОСОБА_2 матеріальних збитків.

Будь яких доказів щодо завдання матеріальних збитків потерпілий не надавав.

Працівником поліції пояснення у ОСОБА_2 не відбиралися.

Схема ДТП складалась за відсутності ОСОБА_2 .

Щодо наданого як доказ рапорту поліцейського, суддя не може вважати належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. Рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і тому, в контексті положень ст. 251КУпАП не можуть бути доказом у даній справі про адміністративне правопорушення.

У розумінні ст. 251 КУпАП зазначений рапорт не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Фототаблиця наявна в матеріалах справи не містить доказової інформації щодо підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. На знімках зображено автомобіль з відчиненою переднею дверцею з боку пасажирського сидіння, і окремо пішохідний перехід. Крім того, на фото відсутня дата та час коли були зроблені дані знімки, та за допомогою, якого технічного засобу; з даних фото не можливо встановити де саме зроблені ці знімки. Вказані фото суддя не бере до уваги.

Дані щодо особи у таблиці з підсистеми «адмінпрактика» не є доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суду не надано.

Матеріали справи не містять відомостей щодо того, що порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортним засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Завдання шкоди здоров`ю пішохода не охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи також не містять відомостей про отримання ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень, висновок експерта про тяжкість яких в матеріалах справи відсутній, як і відсутня постанова про закриття кримінального провадження по факту спричинення тілесних ушкоджень в результаті порушення Правил дорожнього руху.

В протоколі про адміністративне правопорушення мова йде виключне про те, що порушенням Правил дорожнього руху ОСОБА_1 було завдано легкі тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_2 , що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, але матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях останнього складу саме даного адміністративного правопорушення.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортним засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відтак, виходячи із засад, закріплених ст. 7 КУпАП, враховуючи положення ч. 2 ст. 62 Конституції України, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 390970 від 25 жовтня 2022 року, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

В даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення як один із засобів доказування складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, тому не може вважатись допустимим доказом у цій справі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 390970 від 25 жовтня 2022 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним провадження у справі закрити, оскільки згідно зі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 124, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 257, 276, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л.В. Петренко

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік