Номер провадження: 33/813/1428/22
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Гемма Ю. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

захисника Пошали К.С.,

Ольховського Р.В., якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2022 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Суд встановив, що 17 вересня 2022 року об 20 год. 21 хв. у м. Одесі по вул. Стовпова, 25 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор №№475673, 473728, 473674, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 просить її скасувати та закрити провадження в справі, посилаючись на недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та відсутність в його діях складу правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що у справі відсутні докази як факту керування ним транспортним засобом, так і перебування у стані алкогольного сп`яніння, на що суд не звернув уваги. На його думку, суд неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду з використанням алкотестеру та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не забезпечили його доставку до медичного закладу, тому він одразу самостійно пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі. З цих підстав вважає, що його необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позиції сторін

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 підтримали апеляційні вимоги, просили постанову скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку з огляду на таке.

Мотиви суду

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 098186 від 17.09.2022, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані ними при складанні протоколу, відеоматеріал з місця події, надані працівниками поліції, та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути належними, допустимими та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 з таких підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою в присутності ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, але він відмовся надати пояснення по суті порушення, тобто реалізував своє право на захист. Будь-яких зауважень з приводу викладених у протоколі фактів, він не надав.

При цьому ОСОБА_1 не оспорював правомірність дій працівників поліції, тому протилежні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор поліції був упереджений при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи.

Підстав для визнання протоколу недопустимим доказом у справі апеляційний суд не вбачає, оскільки цей доказ узгоджується з письмовими поясненнями свідків та відеоматеріалом з місця події, який додано до протоколу. (а.с.10)

Зокрема, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при складання протоколу підтвердили той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Вчинив наїзд на огорожу, вийшов з автомобіля та намагався втекти.

З відеоматеріалу з місця події вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив той факт, що керував транспортним засобом.

Зазначеними доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, якими спростовуються доводи апелянта про запереченнях цих обставин.

Повноваженнями щодо встановлення наявності у водія ознак сп`яніння наділений лише працівник поліції, а тому виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння, навіть якщо вони обумовлені певними фізичними особливостями особи, є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Тобто, з огляду на зазначене, у патрульних поліції були всі підстави вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно встановлених ознак.

Крім того, відносно водія ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками порушення ст.124 КУпАП, тобто, вчинення дорожньо транспортної пригоди, що підтверджено рапортом поліцейського. (а.п.6)

Що ж до доводів ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, то вони не знаходять свого підтвердження.

З наявного відеозапису фактично вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак він вів себе некоректно по відношенню до працівників поліції, своєю поведінкою демонстрував незгоду для проведення такого огляду.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав недопустимим та неналежним доказом висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наданий апелянтом, оскільки даний огляд було проведено як з порушенням ст.266 КУпАП, так і відповідної Інструкції, а саме без участі працівника поліції та поза межами двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Водночас відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного положення Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 був зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу патрульного поліції, від якого він відмовився.

На підставі вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшують відповідальність, та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2022 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.М. Гемма