Номер провадження: 33/813/1344/22
Номер справи місцевого суду: 501/2538/22
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю.О.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Кутурланова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Виходець А.В.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Шелкова С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шелков Сергій Геннадійович, на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

визнано винним за ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Постановою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 496,20 гривень.

Відповідно до постанови суду, 10.09.2022 року о 23.12 год., по вул. Паркова 46 «а» в м.Чорноморську Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння очей та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейським за допомогою технічного засобу, а також в медичному закладі.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шелков С.Г., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що транспортний засіб зупинений безпідставно, що є порушенням ЗУ «Про Національну поліцію», а зазначені у протоколі свідки, які є працівниками муніципальної варти, залучені поліцейськими лише з метою фіксації відмови водія від підпису та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Також вказує, що поліцейськими не було надано ОСОБА_1 направлення на огляд водія з метою встановлення алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а відеозапис, який долучений до протоколу не є безперервним, тому є недопустимим доказом у справі.

У судовому засіданні адвокат Шелков С.Г. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали, відео матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду( Постанова КМУ «Про затвердження Порядку направлення водіїв

транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного,

наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року)

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2022 року серії ААД № 128701, 10.09.2022 р. о 23.12 год., по вул. Паркова 46 «а» в м.Чорноморську Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «TOYOTA» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння очей, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейським за допомогою технічного засобу, а також в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення,відеозаписом, де зафіксовано, як автомобіль марки «TOYOTA» під`їжджає на стоянку, особа, яка знаходиться на місця водія надає поліцейському документи. При цьому ОСОБА_1 пояснює поліцейським, що він не їхав по дорозі, а після того як вжив алкоголь - пиво перепаркував свій автомобіль у дворі. Поліцейським на місці було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» та в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився, пояснивши, що він не їхав по дорозі, тому не має проходити огляд на стан сп`яніння. Також в присутності свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від отримання копії протоколу.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які би стали підставою для скасування постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не повідомили причин зупинки транспортного засобу матеріалами справи не підтверджуються та жодним чином не спростовують самого факту вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що доведено належними та допустимими доказами в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що протокол складено без присутності двох свідків не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де вказані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того факт відмови підтверджується відеозаписом.

Посилання апелянта на те, що відеозапис не є безперервним та переривається судом апеляційної інстанції не може бути прийнято до уваги, оскільки перерви часу між фрагментами відеозапису є незначними і не перешкоджають сприйняттю послідовності вчиненого правопорушення, при цьому у відеозаписі чітко зафіксовано момент відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законі та досліджених судом доказах.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шелков Сергій Геннадійович, залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду О.В. Кутурланова