ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, а саме: 14.08.2022 року о 15 год.20 хв. в м. Чернівці по вул. Хотинській, 8 керував т.з. Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

На вказану постанову суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року та скасувати її за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду апелянт обґрунтовує тим, що в зв`язку з необізнаністю про час і місце судового засідання, наслідками розгляду справи й відсутністю в нього оскаржуваної постанови, ним був пропущений строк апеляційного

ЄУНСС №726/1212/22 Головуючий у І інстанції: Байцар Л.В. Провадження №33/822/683/22 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

оскарження з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню. Копію постанови отримав в суді першої інстанції 24.10.2022 р..

В своїй апеляційній скарзі по суті, вважає постанову незаконною і такою, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Зазначає, що під час спілкування з поліцейськими йому жодного разу не роз`яснювались його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а лише вимагався підпис під складеними протоколами.

Також вказує про те, що в матеріалах справи відсутній висновок ОКНП «Чернівецький ОНД» про проходження або відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується описом матеріалів справи, змістом оскаржуваної постанови та протоколом по справі про адміністративне правопорушення.

Так, в протоколі зазначено про ведення безперервної відеофіксації. Час та місце розгляду справи не зазначено, мітиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте в протоколі не міститься посилання на додавання до нього відеозапису безперервної відеофіксації, що свідчить про неналежність джерела походження такого відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Звертає увагу на посилання суду в оскаржуваній постанові на норми відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння, які за змістом протоколу в нього не було встановлено В цій частині зміст оскаржуваної постанови прямо суперечить змісту протоколу.

Таким чином, судом при прийнятті рішення по справі не враховано і не застосовано вимоги ч.4,5 ст. 266 КУпАП, не визнано огляд недійсним, який проведений в порушення вимог ч.4 ст. 266 КУпАП і неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги апелянта, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Кусмарцева М.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином не сповіщався про час і місце судового засідання, копія постанови йому не направлялася, отримав її в суді першої інстанції тільки 24.10.2022 р.. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення вини апелянтом в скарзі та в судовому засіданні апеляційної інстанції у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги останнього, підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №336902 від 14 серпня 2022 року вбачається, що 14.08.2022 р. о 15 год. 20 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинська, 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також в протоколі міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 від керування був відсторонений. Окрім того, у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.03.2019 р. та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Від надання пояснень ОСОБА_1 в силу вимог ст. 63 Конституції України відмовився, з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомився та власноручно підписав. Будь яких інших пояснень не надав та жодних клопотань не заявляв.

Апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відео з бодікамер працівників поліції 476805, 476553.

Твердження ОСОБА_1 щодо про неналежність джерела походження відеозаписів, є надуманими й не відповідають дійсності, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Окрім того, винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння в ЧОНД складеного о 15 год. 40 хв. 14.08.2022 р., так як у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки здобуті з додержанням процесуальної процедури та не суперечать фактичним обставинам справи, а ОСОБА_1 вірно визнаний судом винуватим саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що будь яких пояснень, заперечень чи не згоди з оформленням матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 не висловив та не заявив. Дії працівників поліції, з яким не погоджувався правопорушник, не були предметом розгляду в суді і ним не оскаржувалися. В апеляційній інстанції відповідних документів надано не було.

Пунктом 2.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, відповідно до п.12 розд.2 Інструкції…від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння…, згідно із ознаками, визначеними у п.4 розд.1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Отже, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України, а районним судом вірно встановлено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, і висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

Керуючись ст. 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 серпня 2022 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська