П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року м. Київ

Справа № 381/1039/22

Провадження: № 33/824/3097/2022

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1

на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року, винесену під головуванням судді Зебелян Н.В.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и л а:

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 03 жовтня 2022 року адвокат Ничик А. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просила скасувати постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КуПАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, адвокат Ничик А. В. в інтересах ОСОБА_1 посилалась на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Напроти, на вказаному відеозаписі зафіксовано, що останній відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що він не був учасником дорожнього руху та не розуміє з яких підстав працівники поліції пропонують йому як пішоходу пройти огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції при складенні протоколу не дотримались вимог Інструкції з оформлення матеріалів, не склали акту огляду та не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також наслідки відмови від проходження огляду.

Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутнім, і оскаржувану постанову за місцем реєстрації не отримував, оскільки перебуває у військовій частині у зв`язку з мобілізацією. Вона, Ничик А. В. , як адвокат ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами справи лише 26.09.2022 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Обмеження на реалізацію право на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

З метою доступу до правосуддя, доходжу висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причини.

За таких обставин, клопотання адвоката Ничик А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.04.2022 о 21:00 год. в м. Фастів по вул. Галафєєва 10 ОСОБА_1 керував моторолером Honda Lets (без номерного знака) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився на місці зупинки та в медичному закладі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя місцевого суду на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції, направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння та наявного в матеріалах справи відеозапису, визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в межах санкції вказаної статті визначив розмір стягнення.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З наявного в матеріалах справи рапорту працівника поліції убачається, що працівниками поліції 05.04.2022 року при патрулюванні по вул. Галофеєєвій у м. Фастові близько 21:00 год. було зупинено моторолер під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії правопорушник відмовився, моторолер залишив на узбіччі без порушень ПДР України.

В той же час, при перегляді відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що на ньому зафіксована лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, жодних обставин, які б свідчили про керування останнім транспортним засобом, або обставин, які б відповідно до ст.3 5 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, на вказаному відеозаписі не зафіксовано.

Вказаних обставин працівниками поліції не задокументовано та не зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення та в рапорті працівника поліції.

Також на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 уповноваженою особою були роз`яснені його права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суть вчиненого правопорушення, та те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним зі своїми правами та обов`язками, а також суттю вчиненого правопорушення відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії.

На думку апеляційного суду, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують того факту, що ОСОБА_1 був водієм моторолера Honda Lets (без номерного знака), керував ним та/або допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а тому всі наступні вимоги працівників поліції, зокрема, щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Такі висновки апеляційного суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Також місцевий суд вважав, що належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 080898від 05.04.2022 року.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції вказаний доказ, який, між іншим не був вручений ОСОБА_1 , сам по собі не може бути визнаний належним, допустимим, достовірним та таким, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і який свідчить про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, а відтак постанова Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року задовольнити.

Поновити адвокату Ничик Аліні Валеріївні в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Невідома