ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/32/22Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я.
Провадження № 33/817/148/22 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно постанови водій ОСОБА_1 25 грудня 2021 року о 04 год. 55 хв., в м. Тернопіль по вул.. Руська (дамба Тернопільського озера), керував транспортними засобом «BMW X3» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» №ARLM 0400 (повірка дійсна до 27.09.2022 року) результат якого показав 0,78 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 виконував функції водія 25 грудня 2021 року, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження його вини суду не надано.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.

Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі. Як вбачається з матеріалів справи, апелянту копію постанови судом першої інстанції надіслано 04 лютого 2022 року, яку ОСОБА_1 отримав 09 лютого 2022 року, а апеляційна скарга подана 16 лютого 2022 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9 а ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом (водія) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортними засобом «BMW X3» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258304 від 25 грудня 2021 року; відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (ВО 00106; ВО 00023) що знаходяться на долученому до справи цифровому носії; чек приладу «Alcotest 7510 OIML» №ARLM 0400 (повірка дійсна до 27.09.2022 року) результат якого показав 0,78 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7503; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 128106 від 25 грудня 2021 року.

Однак, з досліджених апеляційним судом матеріалів справи, зокрема: чеку приладу «Alcotest 7510 OIML» №ARLM 0400 (повірка дійсна до 27.09.2022 року) результат якого показав 0,78 проміле; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7503, не вбачається жодних відомостей про те, що саме ОСОБА_1 , 25 грудня 2021 року о 04 год. 55 хв., в м. Тернопіль по вул. Руська (дамба Тернопільського озера), керував транспортними засобом «BMW X3» р.н. НОМЕР_1 .

Отже, вищевказані докази не є такими, що в розумінні ст.251 КУпАП, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не підтверджує такий факт і наявний у матеріалах цієї справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських (ВО 00106; ВО 00023), оскільки він не містить жодних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказаний відеозапис містить лише фіксацію складання працівниками поліції постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ №128106 від 25.12.2021, а також протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який при цьому неодноразово стверджував, що не керував автомобілем, та хід огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора. Крім того, з даних відеозаписів видно, що вказані події відбувають поряд із житловим будинком, а не на дамбі Тернопільського озера, як це вказано у протоколі.

На підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не може бути взято до уваги і постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 128106 від 25 грудня 2021 року, оскільки вищевказана постанова, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09 червня 2022 року, скасована з тих підстав, що провина ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 9.2 б, 11.2 ПДР України та вчиненні правопорушення не доведена.

Крім того, допитані в ході апеляційного розгляду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили той факт, що транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не керував, а водієм вищевказаного автомобіля був ОСОБА_2 , який доїхав до житлового будинку по вул.Руській і залишив автомобіль, а вже після цього під`їхали працівники поліції.

Беручи до уваги усі наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які би беззаперечно підтверджували дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та поза розумним сумнівом спростовували доводи ОСОБА_1 , який під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та в ході судового і апеляційного розгляду послідовно стверджував, що не керував транспортним засобом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, і таких не було здобуто в ході судового і апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то провадження у справі щодо нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2022 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя