Справа № 372/3111/22
Провадження № 3-1249/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючої судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП суду не відомо;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 130967 від 16.10.2022 року 16 жовтня 2022 року о 15 год. 40 хв. в Київській області, Обухівський р-н, с. Трипілля, вул. Шевченка,17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння засвідчено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 «Driger»ARBL-0576, у встановленому законом порядку з фіксацією на бодікамеру, результат тесту 0,31 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснивши, що тричі на місці зупинки до нього застосовувався прилад «Драгер», який перші два рази не відображав результати алкогольного сп`яніння. І лише після третього застосування прилад дав показник, який працівник поліції визначив, як такий, що підлягає відображенню в протоколі про адміністративне правопорушення. На думку ОСОБА_1 за наявних обставин має місце необ`єктивна оцінка працівником поліції отриманих результатів драгеру, який без будь-яких обґрунтувань обрав серед двох покажчиків, саме покажчик 0,31 проміле.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. <…> Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи». Суд вважає за доцільне використати цей стандарт в цій справі, як такою, що подібна за своєю суттю до справ про адміністративне правопорушення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд під час ознайомлення із долученим до матеріалів справи відеозаписом звертає увагу, що на 15:48 та 15:49 хвилині, під час застосування приладу «Драгер» до ОСОБА_1 працівник поліції після продуву трубки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вголос вказує: «Алкоголю в трубці немає».

Але після цього працівник поліції повторно пропонує ОСОБА_1 продути трубку «Драгера», на приладі відображається покажчик 0,31 проміле, який і заноситься до протоколу.

Таким чином, суд переконався, що працівник поліції за наслідками застосування приладу «Драгер» без будь-яких обґрунтувань із двох результатів, один із яких негативний, а інший позитивний, обирає результат 0,31 проміле, тобто позитивний, і відображає його в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставини, встановлені в судовому засіданні, породжують в суду розумний сумнів у версії події, відображеної в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки досліджені докази не створюють єдиної версії, за якою суд прийшов би до твердого переконання у винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Висоцька