Справа № 163/1445/22 Провадження №33/802/659/22 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кривошея Анатолія Миколайовича, представника митниці Пікалюка Миколи Сергійовича, розглянувши апеляційну скаргу захисника Кривошея А.М. на постанову судді Любомльського районного суду від 29 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ТК Голден Лайн», РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 147 093 (вісім мільйонів сто сорок сім тисяч дев`яносто три) гривні 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 496 гривень 20 копійок судового збору.

Так ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ТК Голден Лайн», при здійсненні 10, 12, 13, 14, 17, 20, 24 жовтня 2020 року на митну територію України з Республіки Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці» від польської компанії «POL-EXPORT Jaroslaw Roszczenko» в адресу української компанії ТОВ «ТК Голден Лайн» транспортними засобами з номерними знаками: НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , НОМЕР_17/НОМЕР_18, НОМЕР_19/ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , НОМЕР_20/НОМЕР_21, НОМЕР_22/НОМЕР_23, НОМЕР_24/НОМЕР_25, НОМЕР_7 / НОМЕР_8 , НОМЕР_26/ НОМЕР_9 , НОМЕР_27/ НОМЕР_10 , НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , НОМЕР_13 / НОМЕР_14 , НОМЕР_15 / НОМЕР_16 , тринадцяти поставок товару «м`ясо сировина» загальною вагою брутто 275 773,80 кг, вартістю 244 431,34 євро, що згідно офіційному курсу НБУ становить 8 147 093,22 гривень, вчинив дії, спрямовані на неправомірне ввезення даного товару на митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення документів, а саме ветеринарних сертифікатів та сертифікатів якості, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару, оскільки у них вказано про виготовлення продукції в Республіці Польща, а в дійсності цей товар виготовлений у Федеративній Республіці Німеччина, тобто країною його походження є Німеччина, в той час як згідно розпорядження Головного державного ветеринарного інспектора України від 10 вересня 2020 року № 56 була введена заборона для ввезення на митну територію України такого товару з Федеративної Республіки Німеччини, що було виявлено Волинською митницею 17 червня 2022 року після надходження відповіді митних органів Республіки Польща щодо здійснення цих поставок, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись з вказаним рішенням, захисник Кривошей А.М. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Свої вимоги мотивує тим, що судом в порушення вимог діючого законодавства України не з`ясовано всіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Захисник Кривошей А.М. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції, безпідставно та незаконно 29 вересня 2022 року провів розгляд адміністративної справи без участі ОСОБА_1 , чим порушив його права на захист. Таким чином судом не було взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Одночасно з апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги. В обгрутування зазначає, що ОСОБА_1 при розгляді оскаржуваної постанови не був присутній, про вказане рішення суду дізнався з судового реєстру. Копію постанови Любомльського районного суду Волинської області від 29.09.2022 отримав лише 07.11.2022 при ознайомленні з матеріалами справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Кривошея А.М., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, представника митниці Пікалюка М.С., який проти задоволення апеляційної скарги заперечилв, суд приходить до наступного висновку.

Насамперед, враховуючи те, що ОСОБА_1 був відсутній при прогляді оскаржуваної постанови, а копію було отримано його захисником лише 07 листопада 2022 року, що підтверджується відповідною та виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, так, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю тамитного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Згідно ст.483 ч.1 Митного Кодексу України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, є адміністративним правопорушенням.

Судом встановлено, що відповідно до абзацу 3 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.05.2013 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» підробленими треба вважати, як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Як вбачається з матеріалів упродовж жовтня 2020 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці» від польської компанії «POL-EXPORT Jaroslaw Roszczenko» в адресу української компанії ТОВ «ТК Голден Лайн» ввезено товар «м`ясо сировина» загальною вагою брутто 275 773,80 кг, вартістю 244 431,34 євро. Однак як встановлено митним органом країною походження даної мясної продукції за вище вказаними поставками є Федеративна Республіка Німеччина.

10 вересня 2020 року Головний державний ветеринарний інспектор України видав розпорядження № 56, яким, у зв`язку із зареєстрованими на території Федеративної Республіки Німеччини випадками захворюваннями тварин на африканську чуму свиней, встановлено заборону на ввезення в Україну з Федеративної Республіки Німеччини тварин, що належать до родини свиневих (Suidae), таясових (Tayassuidae) та тапірових (Tapiridae), генетичного матеріалу, продуктів від них (за винятком продуктів, що пройшли обробку відповідно до вимог щодо ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів тваринного походження, …, затверджених наказом аграрної політики та продовольства України від 16 листопада 2018 року № 553.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, зокрема, експортними деклараціями, свідоцтвами придатності продуктів до споживання та сертифікатами якості від 09 жовтня 2020 року, від 12 жовтня 2020 року, від 16 жовтня 2020 року, від 19 жовтня 2020 року, від 23 жовтня 2020 року, у яких країною походження цього ж самого товару зазначено Німеччина.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що вчинені дії ОСОБА_1 , спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, із приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві дані щодо країни походження

Щодо доводів апелянта про наявність в матеріалах справи копій документів та відсутність офіційного перекладу, то слід зазначити, що вказані документи були отриманні в офіційному порядку, а тому жодних сумнівів відносно належності та допустимості даних доказів в суду апеляційної інстанції немає.

Також на переконання апеляційного суду, для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє суду обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 про час та дату судового засідання повідомлявся за допомогою розміщення судового оголошення на офіційному сайті суду.

Слід наголосити, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того як вбачається з матеріалів справи митним органом ОСОБА_1 як директору ТзОВ «ТК ГОДДЕН ЛАЙН» на адресу вказаної організації неодноразово надсилались повідомлення про необхідність останньому прибути до Волинської митниці для надання пояснення та вирішення питання щодо складання стосовно нього протоколу про порушення митних правил. Також ОСОБА_1 вказаними листами повідомлено, що у випадку його неявки у встановлений термін, протокол про порушення митних правил, у відповідності до вимог Митного кодексу України, може бути складений без участі вказаної особи. Таким чином твердження апелянта щодо неповідомлення митним органом ОСОБА_1 є безпідставними.

Також, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, судом також береться до уваги поведінка особи, яка притягається до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Слід зауважити, що у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, введенням воєнного стану на всій території України та відсутності належного фінансування судової системи, у своїй сукупності ускладнює можливість судом надсилати судові повістки засобами поштового зв`язку, як у даному випадку, дає підстави апеляційному суду вважати про застосування судом першої інстанції всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового засідання, на підставі чого посилання апелянта про порушення судом права на захист є необґрунтованими.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483МК та призначенні йому стягнення, у відповідності до вимог ст. 23 КУпАП та відповідно до санкції ч.1 ст. 483 МК України - є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду немає.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кривошея Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 вересня 2022 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук