ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в доход держави;

- за ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП. остаточно призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн., 20 коп. в доход держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17 серпня 2022 року о 07 год. 55 хв., на А/Д М-19 в с. Тарашани по вул. Поштовій, 4, Чернівецького району Чернівецької області, керуючи автомобілем марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Knapen Kocf-200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан

ЄУНСС №715/2269/22 Головуючий у І інстанції: Цуренко В.А.

Провадження №33/822/727/22 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП

сп`яніння проводився за згодою водія за допомогою приладу «Драгер», результат тесту - 2,54 проміле, здійснюючи рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду, а саме відбійник, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 2.9а, 10.9 ПДР.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в своїй апеляційній скарзі не погоджується із вказаною постановою та вважає її прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що працює водієм фури у ФОП ОСОБА_2 та виїжджає у рейси за кордон кожного тижня для вивезення зерна до Румунії.

Так, 17 серпня 2022 року він третю добу стояв у с. Тарашани в черзі вантажівок на виїзд до Румунії. Близько 8 години ранку до нього підійшов заправник АЗС Євронафта та почав кричати, що йому заважають фури і вимагав переїхати на протилежний бік дороги. Він відмовився, оскільки половину проїжджої частини зайняли фури і якби він припаркувався навпроти - міг повністю перекрити рух зустрічного транспорту. Але, так як заправник почав скандалити та кричати, він спробував від`їхати та звільнити ще трохи місця, але не зміг розрахувати відстань та заїхав правим колесом причепу на відбійник. Заправник почав на нього кричати та вимагати негайно відремонтувати відбійник, бо це його зміна і він не хоче сам платити за це, але він ( ОСОБА_1 ) не міг цього зробити, тоді останній викликав наряд поліції.

Поліція приїхала через годину, поліцейські залазили в кабіну його фури разом із заправником, поки він був у сусідній вантажівці. Спочатку на нього склали протокол за наїзд на відбійник, а потім заправник почав говорити, що він п`яний і його потрібно покарати. Поліцейський сказав, що він має пройти перевірку і витягнув алкотестер, сам вибрав та дав йому мундштук, і сказав, що він п`яний. Він не встиг побачити результат на алкотестері. Сказав поліцейським, що нічого не пив за кермом і вже 48 годин стоїть на місці в черзі. Вказав, що ніколи раніше не був у такій ситуації, тому робив усе, що говорила поліція, та поставив підписи там, де його просили. Усі документи заповнювала поліція. Йому ніхто не сказав, що він має право поїхати та пройти огляд у лікарні, якщо він не згідний з результатами.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції та закрити адміністративне провадження щодо нього за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, свою вину у скоєнні наїзду на відбійник визнає.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. За таких обставин, суд не перевіряє постанову суду в частинні визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тільки в частині заперечення останнім вини за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, хоч і був належним чином повідомлений, а відтак, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.9«а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Розділом І п.2. «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п.3 Розділу І Інструкції вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №244653 від 17.08.2022 року, який складено о 07 год. 55 хв. зазначено, що на АД М-19 Чернівецька обл., Глибоцький р-н, с. Тарашани, вул. Поштова, 4, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Knapen Kocf-200», реєстраційний номер НОМЕР_2 став учасником ДТП будучи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Alcotest 7510 ARND-0022», результат позитивний - 2,54 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, як і не було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Однак, висновок районного суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, викликає розумний сумнів у апеляційного суду.

Відсторонення водія від керування транспортними засобами та проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП.

Відповідно до положень вказаної статті, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Апеляційним судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 проводився без залучення свідків, а за допомогою безперервної відео фіксації, про що свідчить наявний в матеріалах справи диск з відео з персональних відео реєстраторів №476079 та №476590, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, під час підготовки матеріалів адміністративного провадження до розгляду, судом встановлено, що відеозапис не відображається, а тому суд не в змозі перевірити, коли і ким було зупинений автомобіль, встановлення працівниками поліції особи водія, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, роз`яснення порядку проведення огляду відповідно до вимог КУпАП та Інструкції.

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом марки «DAF 95 XF 380», реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом «Knapen Kocf-200» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, встановлено, що працівниками поліції допущено ряд порушень фіксації проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому апеляційний суд доходить висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2022 року в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - скасувати та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в доход держави, а також в частині стягнення судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн., 20 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська