Категорія:CN/124 reGfg Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2022 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючої за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу, складеного стосовно ОСОБА_4 , останній ставилось в провину те, що вона 02 жовтня 2022 року о 16 год. 35 хв. у м. Луцьку на пр. Відродження, 53, керуючи автомобілем Kia Sportage, НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не зайняла крайнє положення на проїзній частині та при повороті праворуч до заїзду на прилеглу територію здійснила зіткнення з автомобілем Volkswagen, НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такі дії кваліфіковані поліцейським, як порушення п.п.2.3 «б», 10.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, учасник дтп водій автомобіля Volkswagen, НОМЕР_2 ОСОБА_2 оскаржує її з мотивів неповноти судового розгляду, невірної оцінки доказів. Вважає судове рішення необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в судовому рішенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На його думку дорожньо-транспортна пригода сталась виключно з вини ОСОБА_4 , яка здійснила наїзд на його автомобіль.

Зазначає, що рухався на вул. Відродження у м. Луцьку, в подальшому повертаючи з крайньої правої смуги на прилеглу територію власного будинку, з лівої смуги в його транспортний засіб в`їхав автомобіль Kia Sportage, НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 . На переконання апелянта саме дії ОСОБА_4 , яка не пересвідчилась в безпеці маневру повороту праворуч та не надала перевагу русі його транспортному засобу, перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП.

Апелянт зауважує, що з наявною в матеріалах справи схеми ДТП вбачається факт порушення ПДР саме ОСОБА_4 , адже її транспортний засіб знаходиться на його смузі руху. Також на думку ОСОБА_2 суд першої інстанції мав би критично віднестися до показів свідка ОСОБА_6 , яка є подругою ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнути її до адміністративної відповідальності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, думку іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя суду першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та наявність механічних ушкоджень, що по суті ніким з учасників не оспорюється.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №249767 від 02 жовтня 2022 року ОСОБА_4 інкримінується порушення вимог пункту 2.3(б) ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом, а також п. 10.1 ПДР України відповідно до якого водій перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

ОСОБА_4 як в суді першої так і апеляційної інстанції стверджувала, що рухалась головною дорогою на вул. Відродження у м. Луцьку, хотіла здійснити поворот праворуч. Проте внаслідок того, що транспортний засіб Volkswagen, НОМЕР_2 був припаркований біля повороту, будь-яких світлових покажчиків увімкнено на вказаному автомобілі не було, маневр повороту праворуч їй прийшлось здійснювати з правої частини лівої смуги руху. Однак в момент здійснення повороту транспортний засіб Volkswagen, НОМЕР_2 почав рух та здійснив зіткнення з її автомобілем.

Також ОСОБА_4 стверджувала, що при здійсненні маневру повороту переконалась про відсутність перешкод, в тому числі інших рухомих транспортних засобів, таким чином зробила висновок, що автомобіль Volkswagen був припаркований під час здійснення нею повороту.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_8 підтвердила надані ОСОБА_4 покази щодо обставин здійснення останньою маневру повороту праворуч. Також ствердила, що саме під час повороту транспортного засобу Kia Sportage автомобіль Volkswagen почав рух.

Покази вказаного свідка апеляційний суд вважає спроможними, адже вони узгоджуються з наявними у справі доказами. Такі доводи судом першої інстанції правильно взяті до уваги, оскільки ОСОБА_8 є очевидцем ДТП, будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_2 судом не встановлено, а апелянтом не надано.

Згідно схеми ДТП автомобіль Volkswagen отримав механічні пошкодження у виді подряпин та вм`ятин лівого крила, переднього бампера, автомобіль Kia Sportage подряпин і вм`ятин правих передніх, задніх дверей та правого порогу.

Аналізуючи механічні ушкодження спричиненні транспортним засобам апеляційний суд доходить висновку про можливість їх утворення за обставин, на які вказує ОСОБА_4 , а саме перебування транспортного засобу Volkswagen у нерухомому стані при початку здійсненні автомобілем Kia Sportage повороту праворуч.

Показання ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_8 та механічні ушкодження, отриманні транспортними засобами, відтворюють повну картину ДТП, узгоджуються між собою та є правдивими, тому суд першої інстанції вірно поклав їх в основу невинуватості першої у інкримінованому їй адміністративного правопорушення.

Окрім цього, при апеляційному розгляді висловленні апелянтом твердження, що несправності його транспортному засобу, а саме акумуляторної батареї, були спричиненні внаслідок отриманих механічних ушкоджень при ДТП апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки подряпини та вм`ятини лівого крила та переднього бампера, на переконання суду, не можуть спричинити такого значного пошкодження.

Таким чином взявши до уваги пошкодження отриманні даним транспортними засобами та надані покази ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 щодо перебування автомобіля Volkswagen в нерухомому стані, суд доходить висновку, що доводи ОСОБА_2 , висловлені ним в апеляційній скарзі, є власним пояснення обставин дорожньої пригоди, оскільки зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи, не підтверджених будь-якими доказами у справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю процесуального рішення суду першої інстанції щодо відсутності належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом дали підстави дійти категоричного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді щодо ОСОБА_3 , з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу іншого учасника ДТП ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2022 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення,є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення невідкладно протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук