Справа № 336/2816/22
Провадження№3/336/1649/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., за участі секретаря судового засідання Бублій Є.А., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , адвоката Плецької Ю.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює в ТОВ «РТК «Макаренко» на посаді майстра приймальника, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.06.2022р. серії ААБ №067823, 26.06.2022 об 21.08 годині у м. Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Моторобудіників біля буд. 125, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotester Dragger 6820 і у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Про повторність попереджений. Від керування відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив суду, що йому не відома причина зупинки транспортного засобу, він нічого не порушував. Перехвилювався під час спілкування з поліцейськими, вирішив з ними діалог не вести, оскільки вони себе не «гарно» поводились. Поліцейські не пропонували пройти йому медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Захисник Плецька Ю.В. зазначила суду, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП відсутні, оскільки доказів, які б підтверджували факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водієм ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, оскільки відео, яке долучено до матеріалів справи, не відповідає дійсності, так як на відео зафіксований зовсім інший автомобіль та водій, а саме: в протоколі зазначений транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в той час як на відео вбачається транспортний засіб Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 сірого кольору. Окрім того, водій, який керував транспортним засобом Volkswagen є невідомою особою. Також, відповідно до протоколу серії ААБ №067823 від 26.06.2022 правопорушення зафіксоване о 21 год. 08 хв., а на відео вбачається факт вчинення правопорушення невідомою особою об 11 год. 44 хв. Окрім того, адвокат зазначила, що адреса, яка вказана в протоколі не вірна, оскільки це зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , а не місце його фактичного проживання. Дана адреса знаходиться на окупованій території, що унеможливлює належне повідомлення особи про розгляд справи. Окрім того, час складання протоколу відрізняється з часом скоєння адміністративного правопорушення лише 15 хв., що говорить про формальний підхід працівників поліції та неможливістю за такий короткий час скласти та повністю зафіксувати всі обставини справи. Також водієві ОСОБА_1 поліцейськими не були роз`яснені права, передбачені законом та підстави зупинки. Також надала суду характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_1 , зокрема, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, характеристика з місця роботи, характеристика з місця проживання та 9 Грамот за 2007-2014 роки.

На підставі вище вказаних порушень захисник Плецька Ю.В. надала суду письмове клопотання про закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Плецької Ю.В., вивчивши та дослідивши письмові докази, відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, суд приходить до наступних висновків.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №067823 від 26.06.2022, до матеріалів справи долучено диск із відеофіксацією із нагрудних відеокамер працівників поліції, який містить кілька самостійних окремих відеозаписів. Однак, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису на вказаних відеофайлах не зафіксовано факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні були досліджені всі письмові докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема і відеозапис, з якого вбачається, що на першому відео поліцейські переслідують транспортний засіб Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 сірого кольору. Відео триває 36 секунд. На другому відео видно, що працівник поліції пропонує невідомій особі пройти медичний огляд. Водій відмовляється. Відео триває 47 секунд. Окрім того, події зафіксовані у денний час доби, а саме об 11 год. 44 хв.

Також в судовому засіданні був досліджений протокол серії ААБ №067823 від 26.06.2022, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 в вечірній час доби, а саме о 21 год. 08 хв.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 зазначив, що йому не належить транспортний засіб Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 сірого кольору і він їм ніколи не керував. Йому на праві власності належить транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними документами.

Ретельно дослідивши відеозапис та протокол по справі, суд приходить до переконання, що події, які зафіксовані на диску не підтверджують обставин, які викладені в протоколі по справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2022 серії ААБ №067823.

Зазначенні відеоматеріали не можуть вважатися доказом вини ОСОБА_1 оскільки на DVD диску відсутні будь-які відомості та докази щодо відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх належності, достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018).

Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На переконання суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Згідно Інструкції №100 працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Згідно п.5.2 Інструкції №100 відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції надаються працівникам Департаменту патрульної поліції та управлінь патрульної поліції у містах з метою виконання ними функціональних обов`язків за погодженням з начальником Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Відповідно до п. 4 розділу Х Інструкції під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Назаренко А.О. до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери, який мав би підтверджувати факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рапорту інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції Назаренко А.О. зазначила, що 26.06.2022 о 21 год. 08 хв. за адресою м.Запоріжжя, Шевченківський район, проспект Моторобудівників біля буд. 125 було зупинено транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також відповідно до розписки від 26.06.2022 водійка ОСОБА_2 прийняла під керування транспортний засіб Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що ще раз підтверджує факт того, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , як це вбачається з DVD диску.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, які б чітко визначали поняття належності, допустимості та достовірності доказів, а з іншого боку - поняття недопустимості доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Однак, при розгляді вказаної справи суд додержується та застосовує правила судочинства про те, що «Усі неузгодженості в законі вирішуються на користь особи, діяння якої підлягає кваліфікації».

Оскільки, винність особи є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності, проте згідно матеріалів справи в діях ОСОБА_1 не вбачається даного складу адміністративного правопорушення у зв`язку з недоведеністю факту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку, що склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 - відсутній.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, ретельно дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №067823 від 26 червня 2022, долучені до нього письмові докази та відеозапис, письмові, усні пояснення та клопотання ОСОБА_1 та його захисника Плецької Ю.В., за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №067823 від 26 червня 2022, не підтверджені у судовому засіданні належними і допустимим доказами.

Стосовно посилання захисника Плецької Ю.В. в судовому засіданні щодо неправильного зазначення поліцейським в протоколі адреси проживання ОСОБА_1 (зазначено місце реєстрації водія), що унеможливлює належного повідомлення про розгляд справи останнього, суд зазначає, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи в суді у встановленому законом порядку, а саме шляхом зазначення в протоколі дати та місця розгляду справи в суді, так і направленням повісток на адресу проживання, що підтверджується матеріалами справи, який неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з залученням адвоката. А тому водій ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи. Окрім того, факт перебування ОСОБА_1 в судовому засіданні та надання пояснень спростовує посилання захисника щодо порушення його права на неналежне повідомлення про розгляд справи в суді.

Стосовно посилання захисника на той факт, що водію ОСОБА_1 працівниками поліції не була зазначена причини зупинки транспортного засобу та не роз`яснені права, то слід зазначити, що суд позбавлений можливості достовірно з`ясувати зазначені обставини, оскільки відеозапис вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній.

Стосовно посилання захисника на той факт, що поліцейський не мав змогу за 15 хвилин скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки це занадто мало часу, що говорить про упередженість працівника поліції щодо водія ОСОБА_1 , суд зазначає, що жодними нормативними актами та КУпАП не закріплено яка кількість часу відводиться працівнику поліції для складання протоколу. Відповідно до вимог ст.. 256 КУпАП зазначені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно наданих захисником Плецькою Ю.В. в судовому засіданні характеризуючих матеріалів відносно водія ОСОБА_1 , суд зазначає, що позитивна характеристика з місця проживання та з місця роботи останнього, копія свідоцтва про одруження та народження дитини, а також 9 грамот за 2007-2014 роки жодним чином не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, а лише характеризують особу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, повно, ретельно та всебічного дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - зокрема, відмова водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя Н.С. Звєздова