08.12.2022 Єдиний унікальний номер 205/7401/22
Номер провадження3/205/3499/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2022 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Шиян В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №519737 від 18 жовтня 2022 року та протоколу ВАВ №519739 від 18 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 11 жовтня 2022 року з 9-00 год. до18-00 год. був відсутній на реєстрації в ВП №3 ДРУП за адресою Павлова, 3/5 та не повідомив орган поліції про зміну місця свого проживання, чим порушив одне з правил адміністративного нагляду, тою то скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце і час судового розгляду справи, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав, що справа розглядатиметься Ленінським районним судом м.Дніпропетровська, однак своїм обов`язком явки до суду за викликом знехтував та правом надати пояснення з приводу обставин, викладених в протоколі, не скористався.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Правилами ст. ст.245,251,252,280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_1 , який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Так, статтею 187 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч. 2ст. 187 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо порушення конкретного пункту ухвали суду з його назвою і відповідними реквізитами, якою було встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_1 , враховуючи те, що суд не має права встановлювати нові дані та відомості, які не зазначені в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в справі відсутнє підтвердження, що ОСОБА_1 був ознайомлений про встановлення щодо нього адміністративного нагляду, зокрема конкретних днів явки до ВП №3.

Крім того, до матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , для підтвердження повторного протягом року після накладення адміністративного стягнення скоєння останнім правопорушення додано постанову з Єдиного державного реєстру судових рішень №205/3307/22, в якій особисті данні правопорушника закриті відповідно до чинного законодавства України, що унеможливлює ідентифікувати особу та правильно кваліфікувати дії правопорушника.

Одночасно, в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували зміну місця мешкання ОСОБА_1 .

Вищенаведене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить відомостей щодо конкретних фактів порушення ОСОБА_1 визначених для останнього правил адміністративного нагляду, що могло би підтверджувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 КУпАП, в діях останнього, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.187 ч.2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Шиян В.В.