Провадження 3/127/9227/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. ст. 17215 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 17215 КУпАП.
20.11.2022 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Конончуком В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення б/н про те, що «капітан ОСОБА_1 в порушенням вимог статуту ЗСУ та наказу командування Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, перебуваючи в кафе «Теремок», що у м. Вінниця по вул. Келецька, буд. 117, вживав алкоголь, а саме горілку, упродовж періоду часу з 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв., 19.11.2022. В подальшому, близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , покинувши кафе «Теремок», був помічений представниками правоохоронного органу та супроводжений до медичного закладу для проведення освідування, де йому було встановлено діагноз алкогольне сп`яніння середнього ступеню 1,73 ‰. Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 13, 58, 59 Статуту ВС ЗСУ, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 17215 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав в повному обсязі та щиро розкаявся. Пояснив, що 19.11.2022 святкував день народження товариша в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де вживав алкогольні напої, після чого був помічений працівниками поліції та доставлений в медичний заклад для проведення освідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 17215 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який, зокрема, з 21 листопада 2022 року продовжено на 90 діб.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем за контрактом; військове звання капітан; проходить військову службу у Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба на посаді курсового офіцера.
Також судом встановлено, що 19.11.2022 близько 22 год. 00 хв. капітан ОСОБА_1 був помічений представниками правоохоронного органу з ознаками алкогольного сп`яніння. Після чого його було доставлено до КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» для встановлення факту вживання алкогольних напоїв.
У результаті проведеного медичного огляду черговим лікарем КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» у ОСОБА_1 було встановлено алкогольне сп`яніння середнього ступеню, алкотест 6820 1,73‰ і 1,55‰, що підтверджується повідомленням № 2767 від 20.11.2022 .
Суд встановив, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений у визначеному законодавством порядку.
Об`єктивна сторона діяння передбаченого ст. 17215 КУпАП, в даному випадку, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Об`єктивна сторона характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.
Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, яке не пов`язане з реальною неможливістю проявити ставлення до своїх службових обов`язків, як-то через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді або за відсутності досвіду тощо.
Встановлений законодавством порядок несення та проходження військової служби (військовий правопорядок) - це сукупність таких, що виникають у процесі життя і бойової діяльності військ, суспільних відносин, закріплених у законах, військових статутах, положеннях про проходження служби різними категоріями військовослужбовців та інших актах законодавства.
До складу цього порядку належать: порядок підлеглості та військової честі; порядок проходження військової служби; порядок експлуатації озброєння і військової техніки та користування військовим майном; порядок несення спеціальних служб; порядок зберігання військової таємниці; порядок здійснення своїх повноважень військовими службовими особами Збройних Сил України та інших військових формувань; порядок виконання військового обов`язку в бою та в інших особливих умовах; порядок дотримання звичаїв та правил ведення війни.
Відповідно до ст.ст. 11, 13, 16, 17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема такі обов`язки: знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; бути пильним; сприяти командирам (начальникам) і старшим за військовим званням у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил поведінки військовослужбовців.
Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Також, п. 49 вищевказаного Статуту визначено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Згідно із ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна, крім іншого, зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Перебування військовослужбовця у нетверезому стані має наслідком втрату боєздатності та готовності виконувати завдання військової служби згідно займаної посади, що може призвести до суспільно-небезпечних наслідків. Також така поведінка військовослужбовця є порушенням правил поведінки військовослужбовців, не є і не може бути зразком високої культури, скромності й витримки.
Суд також звертає увагу на те, що вчинення правопорушення в умовах воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання. Це наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки порушень, які вчиняються в умовах воєнного стану.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 17215 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 17215 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення б/н від 20.11.2022, довідкою КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» № 2767 від 20.11.2022, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи, та усними поясненнями наданими в судовому засіданні.
Санкція ч. 2 ст. 17215 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Судом враховано, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався; внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення негативних наслідків для інших осіб не настало; ставлення особи до вчиненого. Водночас, судом прийнято до уваги те, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено під час дії воєнного стану, що є обтяжуючою обставиною.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 17215 КУпАП, у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.
Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496, 20 гривень.

Керуючись п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 17215, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 17215 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Суддя: