Справа № 448/1336/22 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І.
Провадження № 33/811/1383/22 Доповідач: Гончарук Л.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року,

встановив:

цієї постановою, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із малозначністю вчиненого, оголосивши йому усне зауваження.

Судові витрати по справі віднесено за рахунок держави.

Відповідно до постанови, 30 вересня 2022 о 22 годині 15 хвилин в міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення «Мостиська», територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща потягом № 36 сполученням «Перемишль - Одеса» була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 18 жовтня 2019 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході здійснення прикордонного контролю відбулось спрацювання бази даних «Ризик - перетин», що свідчить про можливе незаконне перетинання державного кордону України. В ході проведення перевірочних заходів, не підтверджено факт перетину ДКУ встановленим порядком згідно чинного законодавства, про що свідчить відсутність відомостей в базі даних «Гарт-1/П». Під час бесіди з особою було встановлено, що даний громадянин о 09:00 27.02.2022 незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Вилок», про що свідчить відмітка суміжної сторони в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Своїми діями гр. України ОСОБА_1 вчинив незаконне перетинання державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідного органу влади, порушивши вимоги пунктів 9,10 Постанови КМУ від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» та пункт 1 статті 6 ЗУ «Про прикордонний контроль» від 05.11.1999, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, постановити нову, якою провадження відносно нього закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування вказує про те, що поза увагою суду залишились ті обставини, а саме пояснення ОСОБА_1 , що він о 09:00 27.02.2022 перетинав державний кордон з України в Угорщину в пункті пропуску для автомобільного сполучення Вилок, та надавав у вказаному пункті пропуску усі необхідні документи для перетину державного кордону України. Вважає, що ці обставини не були судом перевірені, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що відсутність відомостей про перетин державного кордону особою не свідчить про те, що ця особа незаконно перетнула державний кордон за відсутності відповідних доказів.

Наголошує, що в суді першої інстанції він вини про вчинення адміністративного правопорпушення не визнав.

Зазначає, що до матеріалів справи не додано будь яких доказів на підтвердження його вини, тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як незаконне перетинання державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідного органу влади, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Разом з цим суддя врахувавши характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що наслідки такого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, беручи до уваги особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, наявність щирого каяття у вчиненому правопорушенні, як обставини, що пом`якшує адміністративну відповідальність, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, й за таких обставин суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

З таким висновком погоджується й апеляційний суд.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 283658 від 30 вересня 2022 року, у якому вказано суть правопорушення згідно диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП(а.с.4); копією паспорта гр. ОСОБА_1 для виїзду за кордон(а.с.5); витягом з бази даних «Ризик-перетин»(а.с.11); рапортом старшого прикордонних нарядів в пункті пропуску Мостиська майстер сержанта ОСОБА_4 від 30.09.2022(а.с.9); рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії-перекладач 1ГІПК ВПС Запоріжжя(типА) сержанта ОСОБА_5 (а.с.10); довідкою-витягом з ІТС «Гарт-5» від 30.09.2022 та іншими документами, доданими до протоколу.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ОСОБА_1 , дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук