Справа № 462/2505/22 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 33/811/1419/22 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2022 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника адвоката Райхеля Р.П.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , 29 травня 2022 року о 23.44 год. у м. Львові на перехресті вул. Яворницького-Головатого керував автомобілем «Opel Vivaro» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря-нарколога №001144, чим порушив п.2.9А ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_1 30 травня 2022 року о 01.10 год. у м. Львові по вул. Виговського, 17 керував автомобілем «Opel Vivaro» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільнена мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що місцевий суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки не з`ясував обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки відомості, викладені у протоколі про те, що він ніби то керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, повністю спростовуються наявним в матеріалах справи і оглянутим в судовому засіданні відеозаписом події. Звертає увагу на те, що огляд його на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки йому не пропонували такий огляд на місці зупинки, а доставлення його в медичний заклад без оформлення направлення, так як таке відсутнє в матеріалах справи і без підстав, передбачених п.7 Інструкції, є порушенням порядку огляду на стан сп`яніння. Акцентує увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які лабораторні дослідження наявності вмісту наркотичної речовини, концентрації та можливості впливу на реакцію і увагу людини. Апелянт також стверджує, що в матеріалах справи не міститься доказів відсторонення його від керування ним транспортним засобом. Крім цього, зазначає, що працівниками поліції було здійснено безпідставну повторну зупинку належного йому транспортного засобу.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по даній справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ його захисника адвоката Райхеля Р.П. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема такий висновок суду підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 294957 та серії ААБ № 053933 від 30 травня 2022 року та доданими до нього матеріалами; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції; висновком лікаря-нарколога №001144 від 30 травня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови від проходження огляду ОСОБА_1 , яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №294957 та ААБ №053933 від 30 травня 2022 року, складені щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, містять у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. Як зазначено в протоколах, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у таких.

Твердження апелянта про порушення самої процедури освідування у лікаря експрес - тестом без проведення лікарем лабораторних досліджень, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення лікарем процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та недійсність результатів такого огляду.

Лабораторне дослідження біологічних середовищ організму (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою експрес-тесту, в результаті якого в сечі останнього було виявлено позитивний результат та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП ЛОР «Львівським обласним медичним центром превенції та терапії узалежнень» та виявлено в сечі наркотичні речовини.

Окрім цього, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 травня 2022 року №001144 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції, згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції і в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, апеляційний суд не приймає уваги, оскільки з відеозапису події видно, що працівниками поліції заборонено йому керувати далі транспортним засобом та пропонували знайти тверезого водія.

Відтак, досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та такими, що в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, покликання ОСОБА_1 про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини, майновому стану, обставинам, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 18 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.