г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1003/22
Номер провадження 3/213/692/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ї про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії ААБ №010131 від 11 травня 2022 року, ОСОБА_1 11 травня 2022 року об 11 год. 45 хвил. в с. Зеленее м. Кривого Рогу керуючи автомобілем марки ОРЕL VECTRA. реєстраційний номер НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки, а також у нього виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння в очах. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Малиця Ю.М. просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що інспектором поліції порушено порядок оформлення правопорушення; на відеозапису правопорушення, доданного до протоколу, зафіксовано лише факт вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, отже він є неналежним доказом; права ОСОБА_1 не роз`яснені. В протоколі стверджується, що водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак вказаний п.2.5 ПДР, який передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння. На думку захисника в протоколі вказані дві взаємовиключні фабули правопорушення. Зазначені в протоколі ознаки сп`яніння не відповідають ознакам, вказаним в інструкції від 09.11.2015 №1452/735. ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Матеріали справи не містять відомостей про причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), що кореспондується з п.1.9 ПДР на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених вказаним пунктом, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ознака алкогольного сп`яніння - почервоніння в очах, не відповідає ознакам, вказаним в Інструкції.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №010131 від 11.05.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 21.07.2022 року та від 22.07.2022, письмові пояснення свідків, рапорт інспектора поліції.

З аналізу положень вказаної статті вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Однак саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до п.1.3 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини 16.02.2015 №3/02-15, у разі вчинення особою кількох окремих адміністративних правопорушень протоколи складаються щодо кожного з вчинених правопорушень.

Встановлено, що в протоколі серії ААБ №010131 від 11 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 міститься склад двох адміністративних правопорушень за ст. 130 ч.1 КУпАП та ч.1 ст. 121 КУпАП - порушення правил користування ременями безпеки, а саме вказано, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем був не пристебнутий ременем безпеки.

У відповідності до п.10 розділу ІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Тобто акт огляду складається за результатами такого огляду.

В даному випадку інспектором поліції не було проведено огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому долучений до протоколу про адміністративне правопорушення акт не є доказом у даній справі.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Із змісту ст. 266 КУпАП видно, що під час проведення огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, логічне тлумачення положень ч. 2 ст. 266 КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

У п.5 розділу ІІ Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справУкраїни 18 грудня 2018 року № 1026, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

З переглянутих в судовому засіданні відеофайлів, що містяться на DVD диску, доданного до протоколу, встановлено, що зафіксовано лише факт вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. Диск не містить відеозаписів щодо зупинки водія ОСОБА_1 , повідомлення про причини його зупинки та ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснення прав водію, а також сам розгляд правопорушення.

Також з матеріалів справи не вбачається, що водію пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і він відмовився від нього.

Крім того, в протоколі не зазначено, якими технічними засобами проводилась відеофіксація правопорушення, а також не вказано та відсутні докази, що фіксування технічними засобами відмови водія від проходження медичного огляду було неможливим, у зв`язку з чим така відмова зафіксована в присутності двох свідків.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння письмовими показаннями свідків, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Відповідного висновку дійшов ВС у постанові від 27.06.2019 по справі № 560/751/17.

Крім того, такі пояснення свідків не підтверджені відеозаписом, який додано до протоколу.

Вищевказане дає суду підстави дійти висновку про недоведеність вини особи, щодо якої складено протокол.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Суд зауважує, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №010131 від 11.05.2022, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Достатніх, достовірних та допустимих доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а саме доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду надано не було.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи всі вказані неточності, невідповідності, сумніви, суд вважає неможливим притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, провадження підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сии після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мазуренко