П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2022 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.163-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешкає по АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АГРОСЕРВІС», РНОКПП НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 19897/04-36-04-11/21892385 від 11.11.2022, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме керівником ТОВ «АГРОСЕРВІС», розташованого по АДРЕСА_2 , в порушення вимог пп. 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ, п.57.1 ст.57 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), несвоєчасно подала платіжне доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2021 рік № від 09.03.2022 у сумі 11725,00 грн. терміном сплати 31.07.2022, про що складено акт камеральної перевірки від 05.10.2022 № 13476/04-36-04-11/21892385.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала, тому суддя, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, розглядає справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р).

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, внаслідок яких саме дій чи бездіяльності особи, яка притягується до відповідальності, порушено вимоги податкового законодавства, а лише констатовано факт його порушення, не вказано, в чому саме полягає вина ОСОБА_1 в порушенні вищевказаних вимог як керівника підприємства, не зазначено чи є вона особою, відповідальною за правильність ведення податкового обліку на підприємстві та чи входять до її посадових обов`язків вказані функції (посадова інструкція), крім того, не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «ПІДПРИЄМСТВО «АГРОСЕРВІС».

Окрім того, диспозицією ч.1 ст.163-2 КУпАП передбачено відповідальність як за неподання, так і за несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів, однак згідно з протоколом ОСОБА_1 притягнута до відповідальності саме за несвоєчасне подання платіжного доручення на перерахування належної до сплати узгодженої суми грошового зобов`язання відповідно до Податкової декларації з податку на прибуток, однак при цьому не зазначено коли саме ОСОБА_1 було подано вказане доручення, а відтак об`єктивна сторона вказаного правопорушення посадовою особою при складенні протоколу належним чином не конкретизована.

Таким чином, оскільки об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не конкретизовані, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-2 КУпАП, слід закрити за відсутністю в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.ст. 40-1, п.1 ст.247, ч.1 ст.163-2, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова