ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5689/21 Головуючий в 1 інст. Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 33/807/270/22 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст.. 185 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, в письмовому провадженні, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Семенченко Н.В. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 136,00 гривень, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 04.12.2021 о 07:55 год. на перехресті вул. Козацька та вул. Шевченка в м. Вільнянськ, вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції: під час перевірки документів намагався заблокуватися в своєму автомобілі, відштовхував працівників поліції, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, на неодноразова зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Семенченко Н.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в протоколі не вказані прізвища працівників поліції, вимоги яких порушив ОСОБА_1 , не вказано, що вимога працівників поліції була наполегливою та неодноразово повтореною.

Не зазначення конкретних працівників поліції, щодо яких такі дії нібито вчинялись, призводить до ігнорування прав особи, адже вона була позбавлена права на поінформованість і причини притягнення до відповідальності.

В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки документів ОСОБА_1 вчинив злісну непокору. Хоча з відеозапису вбачається, що документи працівникам поліції були надані.

Просить апеляційний суд постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник адвокат Семенченко Н.В. не з`явились, хоча з березня 2022 року у встановленому законом порядку повідомлялись про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд враховує, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується рішення, яким ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення і в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги може бути проведений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семенченко Н.В.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №833640 (а.с.1), яким звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він 04.12.2021 о 07:55 год. на перехресті вул. Козацька та вул. Шевченка в м. Вільнянськ, вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції: під час перевірки документів намагався заблокуватися в своєму автомобілі, відштовхував працівників поліції, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, на неодноразові зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП;

- протокол про адміністративне затримання особи серії АЗ №049268 (а.с.3), яким встановлено, що працівниками поліції було здійснено затримання ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП. Підставою затримання було складання матеріалів про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 було доставлено до відділення поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №307228 (а.с.4), яким звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- оптичний носій інформації у вигляді СД-диску (а.с.6), який містить відеозаписи події.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази,, наявні в матеріалах справи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавець не конкретизував, які саме дії, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП свідчать про те, що непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків носить ознаки злісної непокори, у зв`язку з чим це питання повинно бути вирішено судом самостійно в межах висунутого обвинувачення, з наведенням відповідних мотивів своїх висновків.

Відповідно до п. 7 Постанови ПВС України N 8 від 26.06.92 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Диспозицією ст. 185 КУпАП встановлена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме полягала злісність непокори.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису слідує, що поліцейський після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 назвав причину зупинки, а саме повідомлення про те, що водій здійснює керування автомобіля в стані сп`яніння, тим самим розпочав, відповідно до положень ст.279 КУпАП, розгляд адміністративної справи. Водій ОСОБА_1 заперечував те, що він перебуває в стані сп`яніння. Почав виражати свою поведінку зухвало і агресивно, відносно вимог працівників поліції. Через деякий час, ОСОБА_1 в супереч вимогам працівників поліції, які здійснювали процедуру адміністративного розслідування, намагався сісти до автомобіля та зачинити двері. Вказані дії, працівниками поліції кваліфіковано, як намагання ОСОБА_1 ухилитися від виконання обов`язків та в подальшому від адміністративної відповідальності. Під час вказаної події, поліцейські неодноразово попереджали ОСОБА_1 , що до нього може бути застосовано процедуру адміністративного затримання. Попередження, водій проігнорував, а тому до нього були застосовані заходи примусу .

Апеляційний суд вважає, що дії поліцейських, які знаходилися при виконанні своїх обов`язків по охороні громадського порядку, були спрямовані на припинення правопорушником ОСОБА_1 протиправної поведінки і носили законний та правомірний характер.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду, а тому відсутні правові підстави для скасування судового рішення немає.

Навпаки, суд апеляційної інстанції вважає, що сукупність вищевказаних доказів повністю підтверджує правильність висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки він вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Щодо не роз`яснення прав і обов`язків ОСОБА_1 під час події, апеляційний суд наголошує наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки та також він був ознайомлений з тим, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП та роз`яснено зміст протоколу, про що свідчать власноручні підписи ОСОБА_1 у протоколі.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ст.185 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Семенченко Н.В. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року, залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/5689/21