Справа № 490/39/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, тимчасово непрацюючим, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
19.12.2021 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 19.12.2021 року о 06 год. 50 хв. у м. Миколаєві, просп. Центральний, 158, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Kia Rio д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest №0278", що підтверджується тестом №35 від 19.12.2022 року з результатом 2,37 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "А" Правил дорожнього руху України. За дані дії наступає відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погодився. Просив закрити провадження по справі, оскільки він не керував транспортним засобом.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бєлова Р.В. просила закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що ОСОБА_1 відпочивав у клубі зі своєю дружиною і в них трапився конфлікт з незнайомими людьми, у зв`язку з чим ним була викликана поліція. Після того, як конфлікт був вичерпаний, ОСОБА_1 перебував у своїй машині, яка не рухалася і була не заведена, працівники патрульної поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що підзахисний погодився, оскільки вважав, що це необхідно для складання матеріалів відносно конфлікту у клубі. За результатами огляду був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким ОСОБА_1 не погодився, зазначав, що не керував транспортним засобом.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши осіб, що брали участь у складанні протоколу, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Пункт 2.9 "а" Правил дорожнього руху України вказує на те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
07.07.2022 року адвокатом Бєловою Р.В. було заявлено клопотання про виклик свідка - ОСОБА_2 та працівників УПП в Миколаївській області, що мають відношення до складання матеріалів про адміністративне правопорушення.
Сержант ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 19.12.2021 року екіпаж отримав виклик з приводу крадіжки телефону. Коли вони прибули на місце, то з`ясували, що ОСОБА_4 відібрала телефон у дружини ОСОБА_1 . Після розмови з нею, вона повернула телефон. Конфлікт був вичерпаний, потерпілий відмовився писати заяву про вчинення кримінального правопорушення, після чого сів в машину, про що повідомила ОСОБА_4 . Правопорушник був зупинений в момент виїзду з паркувального карману.
Старший сержант ОСОБА_5 та старший лейтенант ОСОБА_6 надали аналогічні ОСОБА_3 покази та додали, що особисто бачили, як ОСОБА_1 виїжджав з паркувального місця, проте не знають, чому цей факт не зафіксовано на відеозаписах, що долучені до матеріалів справи.
З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками патрульної поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, проте зазначав, що він не п`яний (06 год. 51 хв.). Після чого о 06 год. 57 хв. він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, отримавши кількісний показник - 2,37 проміле. О 07 год. 00 хв., ним було зазначено, що він не керував транспортним засобом.
Відтак, вказані в протоколі обставини про порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України підтверджуються доданими до нього актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тестом №35 від 19.12.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 а також відеозаписом.
Суд ставиться критично до пояснень, що були надані ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Бєловою Р.В., оскільки вони спростовуються іншими матеріалами справи.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
За такого, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбаченест.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших.
З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП, -
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.
СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН